УХВАЛА
17 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 753/23291/21
провадження № 61-6946св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Сакари Н. Ю., Ступак О. В., Черняк Ю. В., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Белінський Віктор Анатолійович, про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «ОТП Банк» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «ОТП Банк» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано неправомірними дії АТ «ОТП Банк» щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні реструктуризації зобов`язань, передбачених кредитним договором № ML?009/070/2007 від 19 березня 2007 року. Зобов`язано АТ «ОТП Банк» провести реструктуризацію зобов`язань, передбачених кредитним договором № ML-009/070/2007 від 19 березня 2007 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 червня 2025 року залучено до участі у справі ТОВ «Діджи Фінанс» у якості правонаступника відповідача 
АТ «ОТП Банк». Заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення призначено до розгляду.
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 23 червня 
2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на подачу доказів понесення витрат на правничу допомогу. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з правонаступника АТ «ОТП Банк» - ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 7 000,00 грн - витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, 9 000,00 грн - витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, 9 000,00 грн - витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції.
АТ «ОТП Банк» через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 
ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасуватипостанову Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
03 липня 2025 року  ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат 
Белінський В. А., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалуКиївського апеляційного суду від 03 червня 2025 року, направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
14 липня 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати додаткову постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволення заяви про розподіл судових витрат, а у випадку неможливості відмови у задоволенні заяви - зменшити суму витрат на правничу допомогу до 2 000,00 грн. 
23 липня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат 
Белінський В. А., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати додаткову постанову Київського апеляційного суду 
від 23 червня 2025 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
15 липня 2025 року ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Белінський В. А., через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» на постанову Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року, а також на касаційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2025 року.
15 липня 2025 року ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Белінський В. А., через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву про розподіл судових витрат у суді касаційної інстанції на суму 178 000,00 грн, у якій зазначив, що докази понесення таких втрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
05 серпня 2025 року ТОВ «Діджі Фінанс» через засоби поштового зв`язку подало до Верховного Суду відповідь на відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу ТОВ «Діджі Фінанс».
15 липня 2025 року та 11 серпня 2025 року ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Белінський В. А., через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду клопотання про закриття касаційних проваджень за касаційними скаргами АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджі Фінанс».
06 серпня 2025 року та 21 серпня 2025 року ТОВ «Діджі Фінанс» та АТ «ОТП Банк» подали до Верховного Суду заперечення та додаткові пояснення, у яких посилалися на безпідставність вимог заяви ОСОБА_1 про закриття касаційних проваджень за їхніми касаційними скаргами.
21 серпня 2025 року АТ «ОТП Банк» через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду відповідь на відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу АТ «ОТП Банк».
28 серпня 2025 року ТОВ «Діджі Фінанс» через засоби поштового зв`язку подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргуОСОБА_1 на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2025 року.
Постановою Верховного Суду від 19 листопада 2025 року касаційні скарги АТ «ОТП Банк», ТОВ «Діджи Фінанс», ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Белінський В. А., залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного суду від 01 травня 2025 року, ухвалу Київського апеляційного суду від 03 червня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2025 року залишено без змін.
Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового судового рішення
03 грудня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Белінський В. А., через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
На обґрунтуванням вимог заяви заявник зазначає, що під час розгляду справи в суді касаційної інстанції він користувався послугами професійної правничої допомоги та відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України подав попередні (орієнтовні) розрахунки судових витрат та заяву про розподіл судових витрат, у якій зазначив, що докази понесення таких витрат і їх розміру будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Вважає, що оскільки його позов було задоволено судом апеляційної інстанції, то усі його витрати на професійну правничу допомогу, надану у суді касаційної інстанції, мають бути покладені на відповідача, незалежно від результатів розгляду касаційних скарг.
Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просить суд ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ТОВ «Діджи Фінанс» на його користь витрати на правову (правничу) допомогу у суді касаційної інстанції у розмірі 207 000,00 грн.
Також 03 грудня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Белінський В. А., через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву про поновлення процесуального строку на подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що він та його представник не приймали участі у розгляді справи в суді касаційної інстанції, а копію постанови Верховного Суду від 19 листопада 2025 року його представник отримав лише 27 листопада 2025 року.
Короткий зміст заперечень відповідача
11 грудня 2025 року ТОВ «Діджі Фінанс» через засоби поштового зв'язку подало до Верховного Суду заперечення на заяву ОСОБА_1 , у якому посилається на відсутність поважних причин не подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів, у зв'язку із чим відсутні правові підстави для відшкодування позивачу таких витрат в порядку їх розподілу.

Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, в тому числі, із розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).
У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу сторона у справі зобов`язана надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Встановлено, що під час розгляду справи в суді касаційної інстанції ОСОБА_1 подавав дві касаційні скарги, три відзиви на касаційні скарги інших учасників справи, а також заяву про розподіл судових витрат та клопотання про закриття касаційних проваджень. Інтереси ОСОБА_1 у суді касаційної інстанції представляв адвокат Белінський В. А. 
У поданих до Верховного Суду процесуальних документах ОСОБА_1 зазначав про попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу. У заяві про розподіл судових витрат посилався на те, що докази щодо розміру витрат, які він очікує понести у зв`язку з підготовкою до розгляду та розглядом цієї справи в суді касаційної інстанції (витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката), будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення (постанови) за наслідками розгляду справи у Верховному Суді. Причин неможливості подання зазначених доказів до закінчення розгляду справи позивач у жодному з поданих до Верховного Суду процесуальних документів не наводив.
Докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції, як і остаточний розрахунок суми таких витрат, подано ним до Верховного Суду лише 02 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд».
03 грудня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Белінський В. А., через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, а також заяву про поновлення процесуального строку на подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу. У заяві про поновлення процесуального строку позивач зазначив, що оскільки копію постанови Верховного Суду від 19 листопада 2025 року його представник отримав лише 27 листопада 2025 року, тому докази понесення ним судових витрат у суді касаційної інстанції було подано лише 02 грудня 2025 року.
Будь-яких причин неможливості подання таких доказів до суду касаційної інстанції до закінчення судового розгляду ні у клопотанні від 02 грудня 2025 року, ні у заявах від 03 грудня 2025 року позивачем також не зазначено.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Вказаний строк є процесуальним і за певних підстав може бути поновлений, а при відсутності таких підстав настають наслідки, передбачені статтею 126 ЦПК України, згідно із частиною другою якої документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина восьма статті 83 ЦПК України).
Верховний Суд уже зауважував, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (постанова Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21).
Тлумачення частини першої статті 246 ЦПК України та частини восьмої статті 141 ЦПК України дає підстави для висновку, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. А у разі закінчення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України (п`ять днів після ухвалення рішення суду), - також і поважні причини пропуску цього строку. За відсутності обґрунтування поважних причин строку подання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (постанова Верховного Суду від 13 лютого 2024 року у справі № 757/33206/22-ц).
Враховуючи, що ОСОБА_1 не обґрунтовує жодним чином причин неможливості подання ним доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу до закінчення розгляду справи у суді касаційної інстанції, до клопотання про долучення доказів від 02 грудня 2025 року додав копії документів, які датовані червнем-липнем 2025 року (пункти 2-7), колегія суддів приходить до висновку, що заявник не дотримався встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України порядку та строку подання доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу, у зв'язку із чим у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.
Доводи позивача щодо поновлення процесуального строку на подання таких доказів, з підстав того, що судове рішення ухвалено без його участі, а копію постанови Верховного Суду від 19 листопада 2025 року його представник отримав 27 листопада 2025 року, не впливають на перебіг процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, оскільки не свідчать про неможливість надати докази витрат на правничу допомогу до закінчення розгляду справи у суді касаційної інстанції. Подібного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 10 грудня 2025 року у справі № 761/26648/22.
Керуючись статтями 127, 141, 259, 260, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяв ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Белінський Віктор Анатолійович, про поновлення строку подання доказів та про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак

Ю. В. Черняк

В. В. Шипович