ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року	справа № 380/17174/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Мартинюка В.Я.,
розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Городок), який провадить свою діяльність та реалізує повноваження ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій, - 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який провадить свою діяльність та реалізує повноваження ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач), в якому просить:
визнати протиправними дії щодо повторного взяття на військовий облік після його виключення з військового обліку як непридатного до військової служби за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу № 434 від 28.07.2011 року виданого військово-лікарською комісією ГУМВСУ у Львівській області;
зобов`язати відновити в облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів запис про виключення з військового обліку військовозобов`язаних, як непридатного до військової служби за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу № 434 від 28.07.2011 року виданого військово-лікарською комісією ГУМВСУ у Львівській області.

В обгрунтування позову зазначає, що у відповідача були відсутні правові підстави для повторного взяття його на військовий облік. Вказує, що будучи виключеним 15 серпня 2011 року з військового обліку військовозобов`язаних на підставі свідоцтва про хворобу № 434 від 28.07.2011 року виданого військово-лікарською комісією ГУМВСУ у Львівській області, ОСОБА_2 , не відносився до жодної з категорій громадяни України щодо військового обов`язку, визначених ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII, тому згідно абзацу другого ч. 1 ст. 39 Закону № 2232-XII, у поєднанні з ч. 1 ст. 33 Закону № 2232-XII, а також з урахуванням ст.ст. 3, 4 Указу № 69/2022, із змінами, внесеними наведеними вище указами Президента, не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Після виключення 15 серпня 2011 року з військового обліку він перестав бути військовозобов`язаним, а тому, згідно ст. 58 Конституції України, у поєднанні зі ст. 64 Конституції України, не може породжувати для нього негативних юридичних наслідків у вигляді повторного взяття на військовий облік.

Відповідач належним чином повідомлений (довідки про доставку електронного листа від 21.08.2025 року, від 17.10.2025 року, від 19.11.2025 року, від 12.12.2025 року, від 07.01.2026 року, які містяться в матеріалах справи), проте у встановлений судом строк відзив на позов не подав. 

Ухвалою суду від 25.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження.
Ухвалою суду від 17.10.2025 року справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 08.12.2025 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 05.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №434 від 28.07.2011 року позивач непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку (постанова військово-лікарської комісії про придатність до військової служби на основі статті графи розкладу хвороб і фізичних вад 71-а, 39-б, 42-б, 40-в графи І наказу МВС України №85 від 06.02.2001 року).
Відповідно до витягу з наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №248 о/с від 09.08.2011 року позивача звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за п.65 “б” (через хворобу).
В матеріалах справи наявний військовий білет позивача № НОМЕР_1 , в якому наявний запис від 15.08.2011 року, відповідно до якого останній виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 у Львівській області.
Окрім того, в матеріалах справи наявний витяг з Електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 05.05.2025 року, відповідно до якого позивач є військовозобов`язаним; підстави для зняття/виключення з обліку відсутні.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 15.05.2025 року, в якій просив виправити в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів помилки щодо нього, а саме внести дійсні дані із додатково наданих документів.
Відповідач листом від 19.05.2025 року повідомив його, що рекомендує особисто звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку для отримання направлення на ВЛК для визначення ступеня придатності відповідно до Наказу МОУ №402 від 2008 року “Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України”.

Змістом спірних правовідносин є відповідність дій відповідача щодо повторного взяття на військовий облік позивача після його виключення з військового обліку як непридатного до військової служби за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу № 434 від 28.07.2011 року, виданого військово-лікарською комісією ГУМВСУ у Львівській області, критеріям правомірності, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 ч.1 ст.106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
У подальшому, Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2232-ХІІ).
Згідно з ч.1 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. 
Відповідно до ч.3 ст.1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №2232-ХІІ у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.
Положеннями ч.7 ст.1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Згідно з п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022 року (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи (п.9 Положення №154).
Частиною п`ятою ст.33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог цієї статті постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі – Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п.22 Порядку №1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Станом на момент зняття позивача з військового обліку механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів регулювався Положенням про військовий облік військовозобов`язаних і призовників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1944 року №377, який у подальшому було замінено Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 року №921.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені в Законі України від 16.03.2017 року №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1951-VIII).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №1951-VIII єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч.1 ст.2 Закону №1951-VIII).
За приписами ч.8 ст.5 Закону №1951-VIII, органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. 
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (ч.9 ст.5 Закону №1951-VIII).
Згідно з ч.1 ст.6 Закону №1951-VIII, до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №1951-VIII, до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема, відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
З наведеного слідує, що відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати внесення, оброблення та зберігання в базі даних Реєстру персональні та службові дані військовозобов`язаних.
Згідно з п.2 ч.1 ст.9 Закону №1951-VІІІ, призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема, звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Частиною третьою ст.14 Закону №1951-VІІІ визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами), яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №559), пунктом другим якої установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.
Відповідно до п.1 Порядку №559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа», а також громадянам України, звільненим з військової служби в СБУ у відставку, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби та не досягли граничного віку перебування в запасі (у разі, коли раніше військово-обліковий документ не видавався).
Пунктом другим Порядку №559 передбачено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. №559.
Згідно з п.4 Порядку №559, у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Як уже згадувалось раніше, позивач визнаний непридатним до військової служби та виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 15.08.2011 року, що сторонами не заперечується.
Суд звертає увагу, що наказом Міністерства оборони України від 12.07.1999 року №207 внесено зміни та доповнення до наказу Міністерства оборони України від 04.01.1994 року №2, який, у свою чергу, втратив чинність 28.11.2008 року на підставі наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» від 14.08.2008 року №402.
При цьому, наказ Міністерства оборони України №402 скасовує чинність наказу Міністра оборони України №2, однак не скасовує чинність рішень військово-лікарських комісій, прийнятих на підставі цього наказу (№2). Тому рішення, згідно якого особа була визнана непридатною до військової служби та знята з військового обліку, є дійсним.
З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що позивач був повторно взятий на військовий облік відповідачем, з чим, власне, він і не погоджується.
Суд зауважує, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (неналежне виконання) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки своїх обов`язків, у тому числі й щодо своєчасного внесення даних про військовозобов`язаного до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткових обов`язків щодо повторного постановлення на військовий облік військовозобов`язаного за відсутності законодавчо визначених для цього підстав та проходження військово-лікарської комісії з метою підтвердження раніше встановленої непридатності до військової служби за станом здоров`я.
Також суд зазначає, що позивач, у зв`язку зі зняттям з військового обліку не відноситься до жодної з категорій щодо військового обов`язку (призовники, військовозобов`язані, резервісти). 
Відповідно, на нього не поширюється законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, правила військового обліку (зокрема, в частині взяття на військовий облік військовозобов`язаних, проходження ВЛК та оновлення персональних даних), і такий не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.
Суд вважає безпідставними аргументи відповідача, викладені у його листі від 19.05.2025 року, про необхідність прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, адже ні положеннями Закону №2232-ХІІ, ні Порядку №559 не передбачено обов`язку особистого фізичного відвідування особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби та приведення таких відомостей у відповідність до паперової форми військово-облікового документа. Обов`язок «особисто подати заяву», «особисто повідомити» не означає особисту фізичну присутність, особисто прибути.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що дії відповідача з приводу повторного взяття на військовий облік позивача після його виключення з військового обліку як непридатного до військової служби за станом здоров`я є безпідставними.
Як наслідок, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, слід зобов`язати відповідача відновити в облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів запис про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних, як непридатного до військової служби за станом здоров`я.
Додатково варто зазначити, що покладення на відповідача такого обов`язку не є втручанням в дискреційні повноваження, оскільки повноваження суб`єктів владних повноважень не можуть вважатися дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки.

Підсумовуючи викладене, суд уважає, що під час розгляду справи встановлено невідповідність дій відповідача щодо повторного взяття на військовий облік позивача після його виключення з військового обліку як непридатного до військової служби за станом здоров`я критеріям правомірності передбачених п.1 ч.2 ст.2 КАС України. 
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, судом береться до уваги ч.4 ст.159 КАС України, відповідно до якої неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то питання щодо їх розподілу буде вирішуватись після надання позивачем суду відповідних доказів щодо їх понесення ним.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ч.2 ст.139 КАС України, такий належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, –

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Городок) щодо повторного взяття на військовий облік ОСОБА_1 після його виключення з військового обліку як непридатного до військової служби за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу №434 від 28.07.2011 року виданого військово-лікарською комісією ГУМВСУ у Львівській області.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) відновити в облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів запис про виключення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з військового обліку військовозобов`язаних як непридатного до військової служби за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу № 434 від 28.07.2011 року виданого військово-лікарською комісією ГУМВСУ у Львівській області.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (Городок) (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Суддя	Мартинюк Віталій Ярославович