УХВАЛА
08 грудня 2025 року 
м. Київ
справа № 344/6785/25
провадження № 61-14711ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу Комунального підприємства «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року Комунальне підприємство «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради (далі - КП «УК «Комфортний дім») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 4 140,91 грн.
РішеннямІвано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2025 року позовні вимоги КП «УК «Комфортний дім» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь КП «УК «Комфортний дім» заборгованість за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку НОМЕР_1 за період з 01 вересня 2022 року до 31 березня 2025 року, у розмірі 4 140,91 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1  задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2025 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову КП «УК «Комфортний дім» відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
20 листопада 2025 рокуКП «УК «Комфортний дім» звернулосядо Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року (повний текст якої складено 22 жовтня 2025 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішеннята залишити в силі рішення суду першої інстанції.  
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції.
Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.
Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року визнано доречним вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають, передусім, подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей. При розгляді можливих заходів щодо судів третьої інстанції державам слід мати на увазі, що справи вже пройшли слухання в двох інших судах.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, слугувати суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.
Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачуваним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК України також має правомірну мету - дотримання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 цього Кодексумістить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.
Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України до категорії малозначних віднесено справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Ціна позову у цій справі складає 4 140,91 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (30 х 3 028 грн = 90 840 грн). 
В ухвалі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2025 року Про відкриття провадження у справі зазначено, що спір є малозначним. Заперечень щодо цього у касаційній скарзі не висловлено.
Отже, судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.
У касаційній скарзі КП «УК «Комфортний дім» зазначає, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Справа становить значний суспільний інтерес, враховуючи, що рішенні вказані підстави звільнення співвласника багатоквартирного будинку від сплати заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, що може використовуватись при розгляді подібних справ. Також вказує, що справа має для КП «УК «Комфортний дім» виняткове значення, оскільки оскаржувана постанова може призвести до порушення як інтересів громади м. Івано-Франківськ - неможливість забезпечення належного утримання спільного майна співвласників, так і до неможливості виконання підприємством своїх обов`язків з оплати праці своїх працівників.    
Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, складність справи, оспорену заявником суму, встановлені судом апеляційної інстанції обставини, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судового рішення у цій справі.
Суспільний інтерес охоплює широкий спектр цінностей і принципів, пов`язаних із суспільним благом, що відповідає найкращим інтересам суспільства. Суспільний інтерес має бути реальним і змістовним.
Верховний Суд в ухвалі від 05 квітня 2021 року в справі № 420/8512/20 зазначив, що вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб.
Заявником не доведено змістовності та реальності суспільного інтересу у цій справі. 
Незгода КП «УК «Комфортний дім» з оскаржуваним судовим рішенням не свідчить про те, що справа має виняткове значення для заявника та не свідчить профундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, а також про наявність значного суспільного інтересу у цій справі.
Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій. 
Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, не встановлено Верховним Судом.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки КП «УК «Комфортний дім» подало касаційну скаргу на судове рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягаєкасаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити. 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Управляюча компанія «Комфортний дім» Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                     Ю. В. Черняк
                                                                                              Г. В. Коломієць
                                                                                              Д. Д. Луспеник