ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року 
м. Київ

cправа № 914/1317/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О. В. - головуючий, Огороднік К. М., Погребняк В. Я., 

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства "Київмедпрепарат"
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2025 
та ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.05.2025
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай-Девелопмент" 
до Акціонерного товариства "Галичфарм" 
про банкрутство 

Учасники справи: 
ТОВ "Скай-Девелопмент": Щербак Є. М.; 
Розпорядник майна АТ "Галичфарм": Ткачук О. В.;.
АТ "Київмедпрепарат": Чумак К. І., Терещенко Л. В.; 

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст заявлених вимог
1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Скай-Девелопмент" звернулося до Господарського суду Львівської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства (далі - АТ) "Галичфарм" та визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 479262055,12 грн.
1.2. Заява ТОВ "Скай-Девелопмент" серед іншого обґрунтована тим, що: заявник на підставі договорів відступлення права вимоги, укладеними з ТОВ "Банк "фінанси та Кредит", набув права вимоги до боржників банку, в тому числі й АТ "Галичфарм"; боржник неспроможний виконати свої грошові зобов`язання перед ТОВ "Скай-Девелопмент", строк виконання яких настав; заявлені кредиторські вимоги є безспірними та не забезпечені заставою майна боржника.
1.3. АТ "Галичфарм" заперечувало проти поданої ТОВ "Скай-Девелопмент" заяви, зазначаючи про те, що: між сторонами існує спір про право, оскільки на розгляді у Західному апеляційному господарському суду перебувають апеляційні скарги АТ "Галичфарм" та АТ "Банк" Фінанси та Кредит" на рішення Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 у справі № 914/2191/18, з посиланням на яке ініціюючий кредитор обґрунтовує свої вимоги, і наразі апеляційні скарги ще не розглянуті; ініціюючий кредитор не подавав у межах справи № 914/2191/18 клопотання про заміну сторони позивача - з АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на ТОВ "Скай-Девелопмент", тому останній не є учасником справи № 914/2191/18 і не може посилатися на судові рішення у вказаній справі; надані ТОВ "Скай-Девелопмент" розрахунки заборгованості за кредитними договорами є спірними, у зв`язку з чим вся сума боргу є спірною.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.05.2025, яка залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2025:
- відкрито провадження у справі про банкрутство АТ "Галичфарм"; 
- визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ "Скай-Девелопмент" у розмірі 479262055,12 грн, з яких: 479159775,12 грн конкурсна заборгованість (4 черга), 102280 грн судовий збір та авансування грошової винагороди арбітражному керуючому (1а черга); 
- відкрито процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Ткачука О. В.
2.2. Судові рішення мотивовані наявністю заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором у розмірі 479159775,12 грн, що підтверджена рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 914/2191/18 від 29.10.2024, яким стягнуто з АТ "Галичфарм" на користь АТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитними договорами у розмірі 689595066,99 грн (з них: 529538496,03 грн - основний борг без урахуванням штрафних (фінансових) санкцій. Водночас, враховуючи оскарження вказаного рішення до суду апеляційної інстанції в частині стягнення 119243815,24 грн відсотків за користування кредитними коштами (правильною сумою боржник вважає 39033361,59 грн), суди визнали кредиторську заборгованість, щодо якої відсутній спір про право, вважаючи, що судове рішення у справі № 914/2191/18 вступило в законну силу в неоскаржуваній частині, хоча виконавчий документ і не видавався.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
3.1. 29.10.2024 рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 914/2191/18 стягнуто з АТ "Галичфарм" на користь АТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитними договорами у розмірі 689595066,99 грн, з них 529538496,03 грн кредитної заборгованості, 40812755,72 грн заборгованості зі сплати комісійної винагороди, 119243815,24 грн заборгованості зі сплати процентів за несвоєчасне повернення кредитних коштів, а також стягнуто 455981,50 грн витрат по оплаті судового збору. 
3.2. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 914/2191/18 за апеляційною скаргою АТ "Галичфарм", в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення заборгованості зі сплати процентів за несвоєчасне повернення кредитних коштів у розмірі 119243815,24 грн та ухвалити нове рішення у цій частині, яким стягнути такі проценти за несвоєчасне повернення кредитних коштів в сумі 39033361,59 грн. Тобто, рішення місцевого господарського суду оскаржується АТ "Галичфарм" лише в частині вимог про стягнення 80210453,6 грн.
3.3. Оскільки оскаржуване рішення господарського суду у справі № 914/2191/18 про стягнення коштів з боржника на користь попередника ініціюючого кредитора (банку) оскаржене ним до суду апеляційної інстанції лише в частині стягнення відсотків за користування кредитними котами у розмірі 119243815,24 грн, боржник визнає правомірним нарахування і стягнення таких процентів у сумі 39033361,59 грн. 
3.4. В іншій частині вимог вищезгадане рішення не оскаржується і для визначення безспірної суми боргу вступило у законну силу в частині стягнення 529538496,03 грн основного зобов`язання з повернення отриманих кредитних коштів, 40812755,72 грн комісії за користування кредитними коштами та 39033361,59 грн відсотків (процентів) за користування кредитними коштами.
3.5. Згідно з мотивувальною частиною рішення суду у справі № 914/2191/18 стягнення вказаних вище сум відбулося внаслідок невиконання АТ "Галичфарм" укладених між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (первинним кредитором) та АТ "Галичфарм" кредитних договорів, а саме: про відновлювальну кредитну лінію №1195-01-07 від 19.09.2007 та №1252-08 від 13.06.2008, про невідновлювальну кредитну лінію №1318-10 від 21.05.2010, №1319-10 від 26.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1440-12 від 15.11.2012 та про мультивалютну кредитну лінію №1321м-10 від 29.06.2010.
3.6. Виконання лише одного договору про відновлювальну кредитну лінію №1252-08 від 13.06.2008 забезпечувалося у сумі 130000000 грн основної суми позички та інших похідних вимог, які виникнуть у майбутньому, нотаріально посвідченим договором іпотеки єдиного майнового комплексу № 2006ЦИК/0307 від 28.03.2007 з наступними змінами і доповненнями згідно 13-ти договорів про внесення змін до договору іпотеки єдиного майнового комплексу від: 27.06.2008, 01.07.2008, 05.09.2008, 23.09.2008, 24.09.2008, 26.09.2008, 23.10.2008, 29.12.2008, 13.01.2009, 04.03.2009, 29.01.2010, 20.02.2013 та від 11.09.2013.
3.7. Згідно з пунктом 3 останнього договору від 11.09.2013 про внесення змін до договору іпотеки єдиного майнового комплексу від 28.03.2007, іпотекою забезпечувалося виконання лише одного вказаного вище кредитного договору з позичальником - АТ "Галичфарм", а решта 3 кредитні договори забезпечувалися цим же іпотечним майном, де позичальником була інша особа - ПАТ "Київмедпрепарат".
3.8. Зважаючи на мотивувальну та резолютивну частину рішення суду першої інстанції від 29.10.2024 у справі № 914/2191/18 та умови іпотечного договору від 28.03.2007 з наступними змінами і доповненнями, іпотекою забезпечувалося лише виконання договору про відновлювальну кредитну лінію №1252-08 від 13.06.2008.
3.9. В мотивувальній частині судового рішення у справі № 914/2191/18 щодо невиконання АТ "Галичфарм" умов договору про відновлювальну кредитну лінію №1252-08 від 13.06.2008 встановлено наступне:
- за договором № 1252-08 (з урахуванням змін до нього) кінцевий строк повернення кредитних коштів - до 10.06.2016;
- на підставі даного договору банк видав АТ "Галичфарм" кредит на загальну суму 130000000 грн, з якої АТ "Галичфарм" в межах строку кредитування повернуло банку кредитні кошти у розмірі 21550000 грн. Станом на 10.06.2016 залишок неповернутих коштів становить 108450000 грн і вказана сума заявлена банком до стягнення;
- протягом строку кредитування за договором № 1252-08 (з 13.06.2008 по 12.06.2016) банком на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України нараховано АТ "Галичфарм" проценти за користування кредитом в загальному розмірі 123908991,13 грн, з яких АТ "Галичфарм" в межах строку кредитування сплатило банку проценти на загальну суму 116723680,14 грн. Станом на момент закінчення строку кредитування у АТ "Галичфарм" існувала перед банком заборгованість за простроченими та строковими процентами, нарахованими згідно зі статтею 1048 Цивільного кодексу України на загальну суму 7185310,99 грн;
- з суми коштів, які були сплачені АТ "Галичфарм" за договором № 1252-08 поза межами строків кредитування (36788490,01 грн) і частково зараховані в рахунок сплати процентів за користування кредитом (7185310,99 грн), залишок цих коштів в розмірі 29603179,03 грн підлягає зарахуванню в рахунок погашення заборгованості з комісійної винагороди (32640000 грн). Відповідно заборгованість АТ "Галичфарм" з комісійної винагороди становить 3036820,97 грн.
3.10. 21.04.2025 між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (первісний іпотекодержатель та заставодержатель) та ТОВ "Скай-Девелопмент" (новий іпотекодержатель та заставодержатель), укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави та іпотечними договорами, за умовами якого до нового іпотекодержателя та заставодержателя перейшло право вимоги згідно договору іпотеки від 28.03.2007, а також право вимоги за 4-ма договорами іпотеки/застави за вимогами до боржника - АТ "Галичфарм" (№1798С/1006 від 31.10.2006, №2300И/0907 від 25.09.2007, №2563ЩС/07008 від 31.07.2008, №2724И/0509 від 21.05.2009), де іпотекодавцем та заставодавцем був майновий поручитель - АТ "Київмедпрепарат". 
3.11. У вказаних договорах застави забезпечувалося виконання грошових зобов`язань боржника - АТ "Галичфарм", але за рахунок не його майна, а майна іншої особи - майнового поручителя - АТ "Київмедпрепарат".
3.12. 21.04.2025 між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (первісний заставодержатель) та ТОВ "Скай-Девелопмент" (новий заставодержатель) укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави, за умовами якого до нового заставодержателя перейшло право вимоги з усіма без виключення правами, які існували старого заставодержателя, за усіма договорами застави, передбаченими у невід`ємному додатку до цього договору №1. Крім того, згідно з додатком № 1 до договору новому заставодержателю передано право вимоги по 71-му договору застави (предметом усіх є застава акцій товариств), які належать не боржнику, а іншим особам, але в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами саме АТ "Галичфарм". 
3.13. Тобто, за вказаними 71 договорами застави корпоративних прав (акцій) виконання грошових зобов`язань боржника - АТ "Галичфарм" забезпечувалося не майном боржника, а майном його майнових поручителів. 
3.14. З урахуванням судового рішення від 29.10.2024 у справі № 914/2191/18, сума вимог ініціюючого кредитора до боржника забезпечена майном боржника лише щодо виконання одного кредитного договору № 1252-08 від 13.06.2008 і одним договором іпотеки від 27.03.2007 (з наступними змінами і доповненнями), і забезпечує виконання стягнення 118672131,96 грн, з яких: 108450000 грн - основний борг; 7185310,99 грн - проценти за користування кредитом, 3036820,97 грн - комісійна винагорода.
3.15. Оскільки безспірним борг боржника перед ініціюючим кредитором згідно з рішенням суду від 29.10.2024 у справі № 914/2191/18 становить загалом 609384613,34 грн (529538496,03 + 40812755,72 + 39033361,59), який забезпечений заставою у розмірі 118672131,96 грн, то розмір таких безспірних грошових вимог повинен складати суму 490712481,38 грн (609384613,34 - 118672131,96). 
3.16. Судом першої інстанції визнано розмір безспірних вимог не забезпечених заставою у сумі 479159755,12 грн, зважаючи на те, що у цій частині сума таких вимог будь-ким (зокрема ініціюючим кредитором) не оскаржується.
Щодо розміру заборгованості
3.17. На підставі наданих до матеріалів справи доказів судами встановлено наявність заборгованості боржника перед АТ "Банк Фінанси та Кредит" (первісним кредитором). Зокрема, відповідно до річної звітності (інформації) емітента цінних паперів за 2022 рік АТ "Галичфарм", фінансової звітності та звіту незалежного аудитора за 2022 рік, які оприлюднені товариством на їх офіційному веб-сайті, боржником визнається існування кредитної заборгованості, зокрема її непогашена частина (тіло кредиту), яка відповідає тій, яку зазначив банк у справі № 914/2191/18 та ТОВ "Скай-Девелопмент" у справі № 914/1317/25, та яка є визначальною для розрахунку заборгованості за відсотками, комісіями, штрафними санкціями, з урахуванням умов кредитних договорів та вимог чинного законодавства України. Єдиною розбіжністю є заборгованість за тілом кредиту відновлювальною кредитною лінією від 19.09.2007 - 68815 тис. грн, оскільки вона навіть є більшою, ніж стягнуто рішенням суду.
3.18. У річній фінансовій звітності деталізовано, що заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором від 13.06.2008 - 108450 тис. грн, строк виконання якого настав 10.06.2016; за тілом кредиту за відновлювальною кредитною лінією від 19.09.2007 - 68815 тис. грн, строк виконання якої настав 12.05.2016; за тілом кредиту за відновлювальною кредитною лінією від 20.05.2010 - 61273 тис. грн, строк виконання якої настав 19.05.2016; за тілом кредиту за відновлювальною кредитною лінією від 20.05.2010 - 77600 тис. грн, строк виконання якої настав 19.05.2016; за тілом кредиту за відновлювальною кредитною лінією від 29.06.2010 - 76600 тис. грн, строк виконання якої настав 27.06.2016; за тілом кредиту за відновлювальною кредитною лінією від 29.06.2010 - 62285 тис. грн, строк виконання якої настав 27.06.2016; за тілом кредиту за відновлювальною кредитною лінією від 14.11.2012 - 77669 тис. грн, строк виконання якої настав 14.11.2015.
3.19. Станом на 31.12.2022 компанія є боржником перед АТ Банк "Фінанси і Кредит", який знаходиться у режимі ліквідації за кредитами, отриманими згідно з кредитними договорами, підписаними між АТ "Галичфарм" та АТ "Банк "Фінанси і кредит". Зобов`язання боржника за отриманими кредитами, що зазначені у фінансовій звітності у складі поточних зобов`язань станом на 31.12.2022, складають 1665916 тис. грн, з яких 980708 тис. грн - відсотки та 152516 тис. грн - комісія. З метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитах, отриманих у АТ "Банк "Фінанси і Кредит", боржником передано у заставу основні засоби чистою балансовою вартістю станом на 31.12.2022 - 130441 тис. грн.
3.20. Відтак, боржник визнає заборгованість перед кредитором у загальному розмірі 1665916 тис. грн, що значно перевищує 479159775,12 грн, які заявлені у цій справі як безспірні.
3.21. Крім того, підтвердженням визнання боржником своєї заборгованості перед кредитором є подана ним же апеляційна скарга на рішення Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 у справі №914/2191/18, з тексту та прохальної частини якої вбачається, що АТ "Галичфарм" визнає свою заборгованість за основним боргом, вважає, що з товариства підлягає до стягнення 570351251,75 грн, з яких 529538496,03 грн - тіло кредиту та 40812755,72 грн - комісійна винагорода.
3.22. ТОВ "Скай-Девелопмент" долучено до заяви про відкриття провадження у справі копії первинних бухгалтерських документів, які підтверджують заборгованість боржника. Оригінали первинних документів місцевим господарським судом було оглянуто у судовому засіданні.
3.23. У матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на задоволення боржником вимог кредитора станом на дату підготовчого засідання, чи докази які б підтверджували спроможність боржника виконати свої зобов`язання. Також судом не встановлено інших підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство АТ "Галичфарм".
Щодо правонаступництва
3.24. Факт правонаступництва попереднього кредитора - АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на нового кредитора (іпотекодержателя та заставодержателя) ТОВ "Скай-Девелопмент" підтверджується укладеними між вказаними особами договорами відступлення прав вимоги, а саме: договором № GL18N027381 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 21.04.2025, договором про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 21.04.2025, посвідченим приватним нотаріусом за реєстровим №45, договором про відступлення прав вимоги за договорами застави та іпотечними договорами від 21.04.2025, посвідченим приватним нотаріусом за реєстровим №46, договором про відступлення прав вимоги за договорами застави від 21.04.2025.
3.25. На підставі вказаних договорів та статей 512, 514 ЦК України, статті 24 Закону України "Про іпотеку", 21.04.2025 ТОВ "Скай-Девелопмент" набуло від АТ "Банк "Фінанси та Кредит" права вимоги до боржників (позичальників, іпотекодавців, заставодавців), у тому числі до АТ "Галичфарм" за такими кредитними договорами та договорами забезпечення, а саме: договором іпотеки єдиного майнового комплексу № 2006ЦИК/0307 від 28.03.2007 та договором застави акцій №2120А/0507 від 30.05.2007.
3.26. Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КузПБ) не ставить в залежність дослідження обставин "спору про право" від здійсненого чи нездійсненого процесуального правонаступництва у справі позовного провадження на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України, а спеціальна норма про правонаступництво у процедурі банкрутства, передбачена статтею 43 КУзПБ, до спірних правовідносин у цій справі на стадії відкриття провадження у справі про банкрутство застосовуватися не може, оскільки таке правонаступництво відбулося до подання заяви про відкриття провадження у справі і така зміна не відбувалася уже під час відкритого провадження у цій справі.
Щодо кандидатури розпорядника майна боржника
3.27. У заяві ТОВ "Скай-Девелопмент" про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Галичфарм" містить пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого Ткачука О. В. для виконання повноважень розпорядника майна. 
3.28. До заяви додано заяву-згоду арбітражного керуючого Ткачука О. В. про участь у справі про банкрутство, якою надано письмове підтвердження про те, що він не належить до жодної категорії осіб, перелічених у частині третій статті 28 КУзПБ.
3.29.  Обставин, які б зумовили неможливість призначення вказаного арбітражного керуючого розпорядником майна боржника у справі про банкрутство, судом не встановлено.

4. Короткий зміст касаційної скарги
4.1. АТ "Київмедпрепарат" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2025 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.05.2025, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Скай-Девелопмент" про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Галичфарм".

5. Узагальнені доводи касаційної скарги
5.1. Судами попередніх інстанцій порушено вимоги статей 4, 74, 76, 77, 236, 238, 269, 270 ГПК України та статтю 28 КУзПБ.
5.2. Суди дійшли передчасного висновку про те, що оскарження боржником рішення суду у справі № 914/2191/18 лише в частині задоволених позовних вимог свідчить про безспірність решти заборгованості, яка не оскаржена. Сам факт подання боржником апеляційної скарги на вказане рішення свідчить про існування спору про право між боржником та ініціюючим кредитором.
5.3. Висновки в оскаржуваних судових рішеннях про те, що до ТОВ "Скай-Девелопмент" (ініціюючого кредитора) перейшло право вимоги до боржників (позичальників, іпотекодавців, заставодавців) АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на підставі укладених договорів відступлення права вимоги, у тому числі до АТ "Галичфарм" за кредитними договорами та договорами забезпечення, не підтверджені належними та допустимими доказами.
5.4. Суд апеляційної інстанції не повідомив скаржника (кредитора у справі про банкрутство) про дату та час засідання, яке відбулось 14.08.2025, що свідчить про порушення судом вимог частини четвертої статті 120 ГПК України.
5.5. Скаржником було подано до суду апеляційної інстанції клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення розгляду справи, призначеного на 14.08.2025, з тих підстав, що скаржник набув процесуального статусу кредитора у даній справі лише 23.07.2025. Однак апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки на час постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Галичфарм" АТ "Київмедпрепарат" не набув права кредитора і учасника справи, тому його прав та охоронюваних законом інтересів таке судове рішення не стосується. Вказані висновки суду не відповідають дійсності.

6. Позиція інших учасників щодо касаційної скарги
6.1. ТОВ "Скай-Девелопмент" у відзиві заперечувало проти касаційної скарги, просило Суд залишити оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій без змін, зазначаючи наступне:
- скаржником у касаційній скарзі не наведено висновків Верховного Суду, які б відповідали критеріям подібності правовідносин до справи, що переглядається;
- доводи скаржника про не надання судами попередніх інстанцій оцінки всім аргументам учасників справи та не наведення мотивів щодо кожного аргументу, не відповідають дійсності, оскільки судами мотивовані ухвалені у цій справі рішення та надані відповіді на подані як ініціюючим кредитором, так і боржником обґрунтування своїх позицій з урахуванням фактичних обставин справи та наявних в справі доказів;
- зазначені в касаційній скарзі доводи про те, що ТОВ "Скай-Девелопмент" не має права посилатись на судові рішення у справі № 914/2191/18, учасником якої воно не являється, є помилковими;
- АТ "Банк "Фінанси та Кредит" вибуло із усіх договірних відносин з АТ "Галичфарм", натомість новим кредитором боржника із усіма набутими матеріальними правами з 21.04.2025 стало ТОВ "Скай-Девелопмент". І саме набуття матеріальних прав кредитора у договірних зобов`язаннях є підставою для реалізації процесуальних прав в судових провадженнях;
- у ГПК України відсутні будь-які обмеження ТОВ "Скай-Девелопмент" як належного кредитора відносно боржника - АТ "Галичфарм" у справі № 914/1317/25 послатись на обставини справи в іншій господарській справі № 914/2191/18. Тим паче, що ТОВ "Скай-Девелопмент" акцентувало увагу на обставинах справи, встановлених щодо конкретної особи, а саме - АТ "Галичфарм"; 
- ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 здійснено заміну АТ "Банк "Фінанси та Кредит" за всіма кредитними договорами з АТ Галичфарм" у справі № 914/2191/18 в порядку процесуального правонаступництва на ТОВ "Скай-Девелопмент";
- доводи касаційної скарги про ненадання ініціюючим кредитором доказів на підтвердження безспірності заявлених ним грошових вимог спростовуються матеріалами справи; 
- сама по собі відсутність остаточного судового рішення у справі №914/2191/18 не свідчить про безумовне існування спору про право та не є безумовною підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство;
- судами досліджено докази на підтвердження переходу до ініціюючого кредитора прав вимоги від АТ "Банк "Фінанси та Кредит", зокрема щодо сплати коштів за договорами відступлення прав вимоги;
- заява арбітражного керуючого Ткачука О.В. про згоду на призначення його розпорядником майна боржника відповідає вимогам КУзПБ.

7. Касаційне провадження
7.1. Ухвалою Верховного Суду від 06.10.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Київмедпрепарат" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2025 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 у цій справі, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 11.11.2025 - 12:30. 
7.2. 05.11.2025 до Верховного Суду від розпорядника майна АТ "Галичфарм" арбітражного керуючого Ткачука О. В. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
7.3. Ухвалою Верховного Суду від 06.11.2025 вказану заяву було задоволено та вирішено проводити судові засідання за участю розпорядника майна АТ "Галичфарм" арбітражного керуючого Ткачука О.В. в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.
7.4. 11.11.2025 на адресу Верховного Суду від АТ "Київмедпрепарат" надійшли:
- клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: постанови Західного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 та ухвали Верховного Суду від 20.10.2025 у справі № 914/2191/18 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ " Скай-Девелопмент";
- додаткові пояснення, за змістом яких Суд повідомлявся про те, що 01.10.2025 за заявою АТ "Галичфарм" відкрито виконавче провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва (мирова угода) у справі № 910/1644/23 від 27.04.2023. В період з 01.10.2025 по 20.10.2025 в межах даного виконавчого провадження на користь АТ "Галичфарм" було стягнуто грошові кошти в загальній сумі 153171792,87 грн, що додатково підтверджує платоспроможність АТ "Галичфарм".
7.5. В судовому засіданні 11.11.2025 представник АТ "Київмедпрепарат" підтримав касаційну скаргу та просив Суд її задовольнити. Розпорядник майна АТ "Галичфарм" та представник ТОВ "Скай-Девелопмент" заперечували проти касаційної скарги, просили Суд залишити скаргу без задоволення.
7.6. В судовому засіданні 11.11.2025 оголошено перерву до 02.12.2025 - 14:30, з 02.12.2025 до 16.12.2025 - 15:15.
7.7. 15.12.2025 до Верховного Суду надійшли додаткові пояснення по справі від АТ "Київмедпрепарат" та розпорядника майна АТ "Галичфарм".
7.8. 16.12.2025 на адресу Верховного Суду від АТ "Київмедпрепарат" надійшли клопотання:
- про долучення до матеріалів справи фінансової звітності АТ "Галичфарм" за 2024 рік на підтвердження обставин, які були предметом розгляду судами попередніх інстанцій;
- про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з необхідністю підготувати та подати Суду письмові пояснення у відповідь на подані додаткові письмові пояснення розпорядником майна АТ "Галичфарм" арбітражним керуючим Ткачуком О. В.
7.9. В судовому засіданні 16.12.2025 колегія суддів протокольною ухвалою відмовила у задоволенні клопотання АТ "Київмедпрепарат" про відкладення розгляду справи на іншу дату, врахувавши як межі розгляду справи судом касаційної інстанції, визначені статтею 300 ГПК України, розумність процесуального строку розгляду справи, так і присутність у судовому засіданні двох повноважних представників АТ "Київмедпрепарат".
7.10. Відносно додаткових пояснень, наданих учасниками справи, та додатково поданими доказами, колегія суддів зазначає, що ГПК України містить імперативну заборону щодо права суду касаційної інстанції встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. З аналогічних підстав не підлягають врахуванню аргументи учасників, які не наводилися ними під час розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанцій.
7.11. В судовому засіданні 16.12.2025 представники АТ "Київмедпрепарат", ТОВ "Скай-Девелопмент" та розпорядник майна АТ "Галичфарм" підтримали раніше надані ними пояснення по суті ухвалених у цій справі судових рішень та наведених у касаційній скарзі доводів.

8. Позиція Верховного Суду 
8.1. Предметом касаційного перегляду у цій справі є правомірність відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Галичфарм" за заявою ТОВ "Скай-Девелопмент".
8.2. Розглянувши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, здійснивши перевірку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд зазначає наступне.
8.3. За змістом положень статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ загальними правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.
8.4. Згідно зі статтею 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. 
8.5. Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі. 
8.6. Як вбачається з матеріалів справи, заперечуючи проти відкриття провадження у даній справі, АТ "Галичфарм" зазначало, зокрема, про існування між сторонами спору про право, посилаючись при цьому на рішення Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 у справі № 914/2191/18, покладене в основу вимог ініціюючого кредитора, яке на час звернення ТОВ "Скай-Девелопмент" із заявою до суду про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Галичфарм" перебувало на розгляді в суді апеляційної інстанції, тобто не набрало законної сили.
8.7. Положення частини шостої статті 39 КУзПБ визначають, що підставою для відмови у відкритті провадження у справі є те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.
8.8. Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо. Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище. Водночас, відсутність будь-яких заперечень боржника з приводу зазначеної вимоги кредитора може свідчити про її визнання, а відтак і про відсутність спору між сторонами про право (подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 922/2503/20, від 10.02.2021 у справі № 910/1678/20, від 24.09.2020 у справі № 916/3619/19).
8.9. Встановлення господарським судом у підготовчому засіданні обставин наявності відкритого позовного провадження з розгляду спору щодо дійсності грошового зобов`язання, на підставі якого заявлено вимоги ініціюючого кредитора до боржника, зумовлює обов`язок суду відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство за такою заявою кредитора в порядку частини шостої статті 39 КУзПБ (постанова Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 916/3619/19).
8.10. Частина шоста статті 39 КУзПБ жодним чином не визначає підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство існування рішень, які набрали законної сили, отже наявність остаточного рішення у цьому спорі не є обов`язковою (подібні висновки наведено у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 910/1067/19).
8.11. Правова категорія "спору про право", яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як в процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дозволяють зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у складі вимог кредитора, а відтак відсутності можливості, на цій стадії судового провадження, встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника (висновок Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20).
8.12. Встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. При цьому наявність спору про право, згідно з правовими висновками Верховного Суду, може бути виражена у двох формах:
- процесуальній (наявності позову, який поданий до ініціювання кредитором справи про банкрутство та предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги цього кредитора);
- матеріально-правовій (відсутність можливості встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника).
8.13. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.02.2022 у справі № 910/4918/21, спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, яка виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншої і потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Тому, вирішуючи питання, чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків і неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може спостерігатися також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.
8.14. При ініціюванні справи про банкрутство наявність боргу підтверджується в порядку, визначеному положеннями статей 74, 76-77 ГПК України, та доказами у такому обсязі, який є необхідним з урахуванням правової природи правовідносин між боржником та кредитором.
8.15. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, але не виключно: судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником взятих на себе зобов`язань.
8.16. Одним з методів встановлення факту відсутності або наявності спору про право є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 927/531/24).
8.17. Згідно з встановленими судами попередніх інстанцій у цій справі обставинами: 
- між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та АТ "Галичфарм" було укладено низку кредитних договорів №1195-01-07 від 19.09.2007, №1252-08 від 13.06.2008, №1318-10 від 21.05.2010, №1319-10 від 26.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321м-10 від 29.06.2010, №1440-12 від 15.11.2012;
- заборгованість за наведеними кредитними договорами була предметом розгляду у справі № 914/2191/18 за позовом АТ "Банк "Фінанси та Кредит" до АТ "Галичфарм", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного Банку України, про стягнення заборгованості в сумі 1153112678,05 грн;
- рішенням Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 у справі № 914/2191/18 позов задоволено в частині стягнення з АТ "Галичфарм" на користь банку заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 689595066,99 грн, з яких: 529538496,03 грн - кредитна заборгованість, 40812755,72 грн - заборгованість по сплаті комісійної винагороди, 119243815,24 грн - заборгованість по сплаті процентів за несвоєчасне повернення кредитних коштів;
- АТ "Галичфарм" звернулося з апеляційною скаргою на вказане рішення суду у справі № 914/2191/18, в якій просило скасувати рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з АТ "Галичфарм" на користь АТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованості по сплаті процентів за несвоєчасне повернення кредитних коштів у сумі 119243815,24 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення 39033361,59 грн процентів;
- ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Галичфарм" у справі № 914/2191/18;
- на підставі договорів про відступлення прав вимоги від 21.04.2025, укладених між ТОВ "Скай-Девелопмент" та між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" за результатами проведених 27.03.2025 відкритих торгів, ТОВ "Скай-Девелопмент" набуло від Банку права вимоги до боржників (позичальників, іпотекодавців, заставодавців), зокрема, до АТ "Галичфарм" за кредитними договорами та договорами забезпечення.
8.18. Розглядаючи доводи АТ "Галичфарм" про існування спору про право між сторонами, суди попередніх інстанцій серед іншого врахували, що:
- рішенням Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 у справі №914/2191/18 оскаржується боржником лише в частині визначеного судом розміру його заборгованості по сплаті процентів за несвоєчасне повернення кредитних коштів;
- ТОВ "Скай-Девелопмент" заявляє кредиторські вимоги до АТ "Галичфарм" лише у частині, яка не покривається забезпеченням;
- безспірним борг боржника перед ініціюючим кредитором згідно з рішенням суду від 29.10.2024 у справі № 914/2191/18 становить загалом 609384613,34 грн, який забезпечений заставою у розмірі 118672131,96 грн, у зв`язку з чим розмір безспірних грошових вимог становить 490712481,38 грн (609384613,34 - 118672131,96);
- суд першої інстанції визнав 479159755,12 грн безспірних вимог ТОВ "Скай-Девелопмент" не забезпечених заставою, врахувавши, що в цій частині вказана сума вимог ніким не оскаржується.
8.19. Колегія суддів не погоджується з доводами скаржника про те, що саме рішення суду у справі № 914/2191/18 покладено в основу висновку судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Галичфарм", оскільки місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі наголосив на тому, що у даному випадку ключовим є встановлення наявності заборгованості боржника перед кредитором та його неспроможність її погасити.
8.20. З`ясовуючи питання щодо наявності заборгованості боржника перед кредитором, суди першої та апеляційної інстанції дослідили надані до матеріалів справи докази, зокрема, банківські виписки по кредитним договорам, річну звітність (інформацію) емітента цінних паперів за 2022 рік АТ "Галичфарм", фінансову звітність та звіт незалежного аудитора за 2022 рік (пункти 3.17-3.19 цієї постанови). При цьому, місцевим господарським судом було досліджено оригінали первинних документів, наданих ТОВ "Скай-Девелопмент".
8.21. З урахуванням наданих матеріалів, суди встановили, що боржник визнає заборгованість перед кредитором у загальному розмірі 1665916 тис. грн, що значно перевищує розмір заявлених у цій справі вимог. 
8.22. Доводи скаржника про неврахування положень статті 269 ГПК України, щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції у контексті того, що за результатами перегляду рішення місцевого господарського суду у справі № 914/2191/18, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги та міг скасувати вказане рішення не лише в частині, яка оскаржена АТ "Галичфарм", відхиляються колегією суддів, оскільки вказані аргументи по суті є лише припущеннями скаржника.
8.23. До того ж, ознайомившись з апеляційною скаргою АТ "Галичфарм" на рішення Господарського суду Львівської області від 29.10.2024 у справі №914/2191/18, суд першої інстанції з`ясував, що за її змістом, зокрема, прохальною частиною, АТ "Галичфарм" визнає свою заборгованість за основним боргом та вважає, що з товариства підлягає до стягнення 570351251,75 грн, з яких 529538496,03 грн тіло кредиту та 40812755,72 грн комісійна винагорода, що по суті є додатковим підтвердженням визнання боржником своєї заборгованості перед кредитором.
8.24. Таким чином, за встановлених у цій справі обставин, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили про недоведеність наявності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора, як підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство. Дійшовши вказаного висновку, колегія суддів відхиляє протилежні аргументи касаційної скарги як такі, що не знайшли свого підтвердження.
8.25. Відносно посилання в касаційній скарзі на неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування статей 74, 76, 77, 236, 238 ГПК України (зокрема постанови від 15.11.2018 у справі № 909/887/18, від 05.12.2018 у справі № 916/1813/16), колегія суддів зазначає наступне.
8.26. Неврахуванням висновку Верховного Суду є саме неврахування висновку щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.
8.27. Правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ, а регулятивний вплив пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, якою передбачено таку підставу касаційного оскарження як застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, поширюється саме на подібні (аналогічні) правовідносини.
8.28. При цьому, для спростування будь-якого висновку, наведеного у оскаржуваних судових рішеннях, скаржник має навести не особисті міркування щодо незаконності та необґрунтованості цих судових рішень, а довести, який саме висновок Верховного Суду щодо застосування конкретної норми права у подібних відносинах не врахували суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених ними обставин справи. Незгода скаржника з рішеннями судів попередніх інстанцій або з правовою оцінкою та правовими висновками, які містяться в рішеннях, не свідчить про їх незаконність. 
8.29. У даному випадку наведені скаржником висновки є загальними висновками щодо застосування процесуальних норм та по суті є констатацією норм процесуального права; оцінка доказів у наведених справах здійснена судами з урахуванням обставин справ та сукупності наявних у них доказів. Отже, вони не можуть бути покладені у заперечення висновків судів першої та апеляційної інстанцій у справі, що переглядається, які ґрунтуються на оцінці судом іншої сукупності наявних у ній доказів та за іншого предмета доказування. 
8.30. До того ж, цитування скаржником окремих висновків, наведених у постановах Верховного Суду, не є належним правовим обґрунтуванням заявленої ним підстави касаційного оскарження ухвалених у цій справі судових рішень.
8.31. З аналогічних підстав відхиляються доводи касаційної скарги в частині посилання на висновки Верховного Суду щодо підвищеного стандарту доказування вимог кредитора.
8.32. Твердження скаржника про не надання судами попередніх інстанцій належної оцінки запереченням боржника стосовно заяви ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство відхиляються Судом як такі, що не відповідають змісту оскаржуваних судових рішень, в яких судами наведено ключові аргументи як боржника, так і ініціюючого кредитора.
8.33. У поданій касаційній скарзі зазначив про невідповідність заяви арбітражного керуючого Ткачука О.В. вимогам статті 28 КУзПБ, у зв`язку з чим вважає його призначення незаконним та вказує на те, що суд апеляційної інстанції не надав оцінку цьому порушенню та не виправив його. 
8.34. З цього приводу колегія суддів зазначає, що ані на час постановлення ухвали Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Галичфарм", введення процедури розпорядження майном та призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Ткачука О. В., не надходило заперечень (зауважень) щодо згаданого арбітражного керуючого та/або поданих ним документів для призначення розпорядником майна у цій справі.
8.35. Крім того, місцевим господарським судом встановлено як надання необхідних документів арбітражним керуючим Ткачуком О. В., так і відсутність обставин, які б зумовлювали неможливість його призначення розпорядником майна АТ "Галичфарм" у даній справі.
8.36. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові дійшов висновку про призначення місцевим господарським судом розпорядника майна з дотриманням вимог п.2-1 Прикінцевих та перехідних положень, частини третьої статті 28 КУзПБ, а також вжиття інших заходів, які хоча не оскаржувалися АТ "Галичфарм", проте є обов`язково застосовуваними у разі відкриття провадження. 
8.37. Доводи касаційної скарги в цій частині за своєю суттю зводяться до незгоди з наданою судами попередніх інстанцій оцінкою встановлених фактичних обставин справи та необхідності здійснення судом касаційної інстанції переоцінки наявних в матеріалах справи доказів, що не є можливим з огляду на визначені в статті 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції. 
8.38. Колегія суддів звертає увагу, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц).
8.39. У даному випадку судом касаційної інстанції не встановлено порушень порядку надання та отримання доказів, оцінку яким надано судами першої та апеляційної інстанції.
8.40. Щодо визначеної скаржником підстави касаційного оскарження ухвалених у цій справі судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України колегія суддів зазначає наступне. 
8.41. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
8.42. Зміст наведеної норми свідчить про те, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
8.43. При касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок про її застосування, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 та постановах Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 916/1828/22, від 30.05.2023 у справі № 918/707/22, від 23.05.2023 у справі № 910/10442/21, від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19.
8.44. Водночас у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 916/1828/22, від 30.05.2023 у справі № 918/707/22, від 18.05.2023 у справі № 927/1177/21, від 04.04.2023 у справі № 902/311/22.
8.45. У касаційній скарзі АТ "Київмедпрепарат", пославшись на те, що судом апеляційної інстанції залишено поза увагою невідповідність заяви арбітражного керуючого Ткачука О.В. вимогам КУзПБ, вказав про те, що скаржником не виявлено релевантних висновків Верховного Суду в подібних правовідносинах. 
8.46. З наведеного у касаційній скарзі обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, вбачається, що по своїй суті аргументи скаржника в цій частині зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо особи арбітражного керуючого, призначеного розпорядником майна боржника. При цьому не вказано, щодо якої саме конкретної норми права відсутній висновок. 
8.47. Відповідно, вказані у касаційній скарзі доводи в частині відсутності висновку Верховного Суду фактично зводяться до заперечення обставин, встановлених судами попередніх інстанцій під час розгляду справи, та перегляду вже здійсненої оцінки доказів у справі, що не може вважатися належним обґрунтуванням доведення необхідності у формуванні відповідного висновку Верховного Суду.
8.48. Саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень попередніх інстанцій, оскільки згідно з імперативними приписами статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, додатково перевіряти докази.
8.49. З урахуванням наведеного, доводи касаційній скарги в цій частині відхиляються Судом.
8.50. Твердження скаржника на наявність суперечностей стосовно переходу прав вимоги до ініціюючого кредитора та не дослідження судами відповідних доказів і відсутність посилань на ці докази в оскаржуваних судових рішеннях, відхиляються колегія суддів як такі, що не відповідають змісту ухвалених у цій справі рішень, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій досліджували питання щодо належного правонаступництва попереднього кредитора - АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на нового кредитора - ТОВ "Скай-Девелопмент", посилаючись на відповідні докази.
8.51. Крім того, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.06.2025 у справі № 914/2191/18 здійснено заміну АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на його правонаступника - ТОВ "Скай-Девелопмент" в частині стягнення заборгованості в сумі 1153112678,05 грн за кредитними договорами, укладеними з АТ "Галичфарм", а саме: №1195-01-07 від 19.09.2007, №1252-08 від 13.06.2008, №1318-10 від 21.05.2010, №1319-10 від 26.05.2010, №1320-10 від 29.06.2010, №1321-10 від 29.06.2010 та №1440-12 від 15.11.2012.
8.52. Тобто, в порядку процесуального правонаступництва у справі № 914/2191/18 здійснено заміну позивача у вказаній справі - АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на ТОВ "Скай-Девелопмент" за всіма кредитними договорами, укладеними між банком та АТ "Галичфарм", стягнення заборгованості за якими у загальній сумі 1153112678,05 грн є предметом розгляду у справі № 914/2191/18.
8.53. Дійшовши вказаного висновку, колегія суддів відхиляє протилежні аргументи скаржника з цього приводу.
8.54. Відносно аргументів касаційної скарги щодо неповідомлення суду апеляційної інстанції скаржника про дату та час засідання, яке відбулось 14.08.2025, та відповідно порушення судом вимог частини четвертої статті 120 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
8.55. Передусім, АТ "Київмедпрепарат" набуло статусу кредитора у справі, що переглядається відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 23.07.2025. 
8.56. З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 17.07.2025 Західним апеляційним господарським судом було оголошено перерву до 14.08.2025 - 10:25. Тобто, дата проведення судом апеляційної інстанції судового засідання 14.08.2025 була визначена ще до набуття АТ "Київмедпрепарат" статусу кредитора у даній справі. 
8.57. Крім того, колегія суддів враховує наявну у матеріалах справи заяву АТ "Київмедпрепарат", сформовану в системі "Електронний суд" 08.08.2025 (тобто майже за тиждень до визначеної на 14.08.2025 дати проведення судового засідання), за змістом якої АТ "Київмедпрепарат" вказує про свою обізнаність з тим, що засідання Західного апеляційного господарського суду з розгляду апеляційної скарги АТ "Галичфарм" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 про відкриття провадження у справі № 914/1317/25 про банкрутство АТ "Галичфарм" призначене на 14.08.2025 - 10:45 та просить суд надати можливість представнику АТ "Київмедпрепарат" адвокату Чумак К. І. взяти участь у згаданому судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (т.с.9А, а.с.83-84).
8.58. Згідно з частиною першою статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.
8.59. Частина четверта статті 120 ГПК України, про порушення якої судом апеляційної інстанції стверджує скаржник, передбачає, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. 
8.60. Як зазначалося вище, на дату оголошення перерви в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на 14.08.2025 АТ "Київмедпрепарат" ще не набуло статусу учасника справи, тому відповідного обов`язку з повідомлення вказаної особи про розгляд справи у суду не було. Крім того, наведене у пункті 7.43 цієї постанови, свідчить про обізнаність АТ "Київмедпрепарат" з датою судового засідання апеляційного господарського суду як мінімум за 6 днів до його проведення, що перевищує визначений в частині четвертій статті 120 ГПК України мінімальний строк для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді.
8.61. Наведена в касаційній скарзі практика Верховного Суду щодо застосування статті 120 ГПК України (постанови від 09.04.2019 у справі № 913/444/18, від 12.02.2019 у справі № 906/142/18, від 28.12.2018 у справі № 905/2190/17, від 19.11.2024 у справі № 909/1031/23) не може бути врахована, оскільки у наведених скаржником рішеннях йде мова про неповідомлення учасника справи або безпосередньо скаржника (заявника апеляційної скарги), що не відповідає статусу АТ "Кивмедпрепарат" на дату призначення судового засідання апеляційним судом на 14.08.2025, відтак вказані справи та справа, що переглядається не є подібними за встановленими судами обставинами.
8.62. З урахуванням викладеного, колегія суддів відхиляє доводки касаційної скарги щодо неналежного повідомлення скаржника про розгляд справи судом апеляційної інстанції (пункт 5.4 цієї постанови).
8.63. Доводи касаційної скарги в частині відмови апеляційним судом у задоволенні клопотання АТ "Київмедпрепарат" та порушення вимог статей 4, 270 ГПК України відхиляються колегією суддів, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
8.64. Аргументи касаційної скарги в цій частині фактично зводяться до незгоди з наведеним судом апеляційної інстанції обґрунтуванням підстав для відмови у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, зокрема щодо того, чи стосується ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Галичфарм" прав та інтересів АТ "Київмедпрепарат", і спонуканням до встановлення інших обставин ніж ті, що були встановлені судом апеляційної інстанції, що в свою чергу не узгоджується з межами розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених в статті 300 ГПК України.
8.65. Наведені у касаційній скарзі висновки з постанов Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 260/4504/20 та від 04.12.2024 у справі № 916/2073/24 виокремлені скаржником із контексту вказаних судових рішень, без урахування досліджуваних судами у зазначених справах доказів та встановлених фактичних обставин.
8.66. За висновком колегії суддів, посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм процесуального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.
8.67. Решта аргументів касаційної скарги не спростовує висновків, викладених в оскаржуваних рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі.
8.68. Відхиляючи доводи скаржника, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").
8.69. З огляду на вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувані у цій справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для їх зміни або скасування відсутні, тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
9.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
9.2. Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
9.3. Верховний Суд дійшов висновків про те, що ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій оскаржувані рішення прийняті з всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тоді як доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження.
9.4. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 ГПК України, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - залишенню без змін.
9.5. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги, витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" залишити без задоволення.
2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2025 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.05.2025 у справі № 914/1317/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді К. М. Огороднік

В. Я. Погребняк