П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2026 р.         Справа № 596/1542/25
Провадження № 3/596/16/2026

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Туткалюк В.Р., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції №3 (м. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 30 травня 1996 року Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД№ 425483 складеного 11.10.2025 року, ОСОБА_1 28.09.2025 року близько 18:00 год. в АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу із підсобного приміщення домогосподарства ОСОБА_2 , викрав сокиру з дерев`яною ручкою, чим завдав останній збитки на суму 500 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. 
ОСОБА_1  в судовому засіданні вини не визнав, суду пояснив, що сокира стара та ним особисто виготовлена, ніякого викрадення він не вчиняв оскільки батько ОСОБА_2 ще за свого життя сам йому передав. 
Потерпіла ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, згідно письмової заяви поданої через канцелярію суду 17.11.2025 року, просила не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Вислухавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази в справі, приходжу до наступного висновку .
Так, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011, заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015).
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами, тобто складання протоколує процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
За змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Ст.251 КУпАП визначено, що є доказами в справі про адміністративне правопорушення, а згідно її другої частини обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до п.п.7,8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1376 від 06.11.2015 (зі змінами), не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.
Частиною 1 статті 51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
В ході судового розгляду встановлено, що факт викрадення ОСОБА_1 сокири в ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки до протоколу не долучено жодних належних, допустимих та достатніх доказів вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП. ОСОБА_1 факт вчинення крадіжки заперечує.
Інших доказів, а саме розрахунку матеріальної шкоди, покази свідків та інш., які б підтвердили факт крадіжки ОСОБА_1 , що мало місце саме 28.09.2025, матеріали справи не містять.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).
Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Враховуючи відсутність доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 КУпАП слід закрити за відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.
Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.
Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, ст.51, ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Судовий збір віднести на рахунок держави.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду 
Тернопільської області       Ірина ЛИСЮК