ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/10088/25
провадження № 2/753/1143/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Заставенко М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року КП «Київтеплоенерго» звернулося в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою, в якій, з урахуванням поданих уточнень, просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у загальному розмірі 94 576,19 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.05.2018 КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ). З 01.11.2021 - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, як наслідок квартира за вказаною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже відповідачі є споживачами теплової енергії і зобов`язані вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідачі не вносили плату своєчасно за спожиті послуги з ЦО/ЦПГВ та з ТЕ/ПГВ, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 28.02.2025 складає 73 073,40 грн: за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 5 374,88 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 16 612,25 грн; за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 24 113,53 грн, заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 24 860,35 грн. Також наявна у період до 31.10.2021 заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 105,56 грн, та з 01.11.2021 - заборгованість за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 317,68 грн, заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання гарячої води у розмірі 689,15 грн. Крім того, позивач на підставі Договору про відступлення права вимоги від 11.10.2018 за № 602-18, укладеного з ПАТ «Київенерго», набув право вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення у розмірі 6 042,06 грн та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 3 958,96 грн. Позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість з урахуванням інфляційної складової боргу, 3% річних та пені. Окрім того, позивач просить стягнути судовий збір.
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 10.06.2025 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
08.08.2025 та 11.08.2025 відповідачем ОСОБА_1 до суду подано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де, згідно з матеріалами справи, утворилася заборгованість. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухове майно, єдиним власником вказаного житлового приміщення є ОСОБА_2 . Зазначене житло не перебуває у її володінні, користуванні або оренді, вона не є стороною жодного договору з постачальником комунальних послуг, не проживає за вказаною адресою та не користувалась відповідними послугами, що стало підставою для пред`явлення позову. Більш того, вона разом з доньками не проживає за вказаною адресою з 01.01.2019, що підтверджується Довідкою від 04.08.2025р. N 788 від житлово-експлуатаційної організації ТОВ «Фірма «Компас». Факт надання послуг ЖКГ власнику квартири за вказаною адресою даною організацією підтверджується Договором No169/А32/16 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 23.12.2014р., укладеним між ТОВ «Фірма «Компас» та ОСОБА_2 
29.09.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_2 , як власника квартири, а також письмові пояснення по суті спору. 
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.10.2025 залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .
Від відповідача ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не надходило. 
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, не заперечується сторонами та є загальновідомим, що з 01 травня 2018 року КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2021 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води; з 01 листопада 2021 року у зв`язку зі зміною законодавства позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води.
На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV КП (далі - Закон № 1875-ІV) «Київтеплоенерго» на підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води у газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085).
Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
11 жовтня 2018 року КП «Київтеплоенерго» прийняло право вимоги до споживачів від ПАТ «Київенерго», згідно з договором № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення.
Згідно з пунктом 3.4.2 договору цесії, новий кредитор має право на отримання замість ПАТ «Київенерго» від споживачів, визначених у додатку № 1 та/або додатку № 2 до договору цесії сплати заборгованості. Тобто, за період надання послуг до 01 травня 2018 року (надавач послуг ПАТ «Київенерго») заборгованість залишається незмінною, оскільки КП «Київтеплоенерго» позбавлене права проводити коригування заборгованості і прийнятої на підставі договору цесії № 602-18.
Таким чином у справі беззаперечно встановлено, що з 01 травня 2018 року КП «Київтеплоенерго» є надавачем комунальних послуг до житлового будинку по АДРЕСА_2 та, відповідно, до усіх квартир в цьому будинку.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, власником квартири АДРЕСА_3 являється ОСОБА_2 .
Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва відповідач ОСОБА_1 , разом із двома малолітніми дітьми, зареєстрована у квартирі АДРЕСА_3 .
Тому з урахуванням предмету спору та релевантних правових норм, позивачем правильно визначено відповідача у справі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинний до 01 травня 2019 року) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в чинній редакції, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.
Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла до 01 травня 2019 року) та ст. 7 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановленні договором або законом (пункт 1 частина третя статті 20 Закону), а обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором (пункти 1, 3 частина друга статті 21 Закону).
Аналогічний обов`язок споживача щодо здійснення оплати житлово-комунальних послуг передбачений п. 5 ч. 2 ст. 7 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, які були чинні в період спірних правовідносин, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
Крім того, судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивачем підготовлено та опубліковано форму договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик», зміст якого відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами № 630 від 21 липня 2005 року, і що такий договір є договором приєднання.
Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку сплачувати надані йому послуги. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відсутність укладеного договору про надання послуг не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження надання відповідачам житлово-комунальних послуг позивачем надано копії корінці нарядів на підключення/відключення будинку від теплопостачання, а на підтвердження заборгованості за наданими житлово-комунальними послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води - відповідний розрахунок.
Встановивши на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що позивач надає послуги з постачання теплової енергії, послуги з централізованого постачання гарячої води, а відповідачі, будинок яких під`єднаний до мереж тепло-, водопостачання, є споживачами цих послуг, від надання яких в установленому чинним законодавством порядку не відмовлялася, однак оплата спожитих послуг виконувалася ними неналежним чином, що призвело до утворення заборгованості, суд, перевіривши надані позивачем розрахунки заборгованості, прийшов до обґрунтованого висновку про виникнення у позивача права на стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті комунальні послуги.
Як вбачається із матеріалів справи, у відповідачів перед позивачем наявна заборгованість яка станом на 28.02.2025 складає 73 073,40 грн: за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 5 374,88 грн, заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 16 612,25 грн; за період з 01.11.2021 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 24 113,53 грн, заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 24 860,35 грн.  
Також наявна у період до 31.10.2021 заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 105,56 грн, та за період з 01.11.2021 - заборгованість за абонентське обслуговування з послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 317,68 грн, заборгованість з плати за абонентське обслуговування з послуг постачання гарячої води у розмірі 689,15 грн. 
Оскільки відповідачі являються споживачами наданих позивачем послуг, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості, яка утворилася до травня 2018 року, то суд дійшов наступного висновку. 
Всупереч вимогам ст. 95 ЦПК України, позивач, стверджуючи про отримання права вимоги зазначеної заборгованості від ПАТ «Київенерго», не надав суду ні оригіналу, ні належним чином засвідченої копії, ні витягу з договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11 жовтня 2018 року № 602-18. Наявна в матеріалах справи фотокопія першої та останньої сторінки договору не є оригіналом, не є засвідченою належним чином копією та не є засвідченим витягом, що в силу вимог ст. 95 ЦПК України не дає суду підстав вважати дану фотокопію письмовим доказом.
Також суд критично оцінює розрахунок заборгованості з постачання теплової енергії та гарячої води в період до 01 травня 2018 року, який зроблено та подано позивачем, оскільки такий розрахунок по суті є лише твердженням позивача, яке не створює для суду обов`язок вважати обставини, зазначені в такому твердженні доведеними (правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Подаючи до суду вказаний розрахунок, позивач не звернув уваги, що в період, за який зроблений розрахунок, а саме до 01 травня 2018 року, він не був виконавцем цих послуг.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що розрахунок боргу за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період до 01 травня 2018 року не може бути зроблений особою, яка ці послуги не надавала, а відтак є неналежним доказом та не може прийматись до уваги.
Разом з тим будь-якого розрахунку заборгованості за вказані послуги, зробленого особою, яка їх надавала в зазначений період, а саме ПАТ «Київенерго», позивач суду не надав.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води не є доведеними та задоволенню не підлягають, а отже задоволенню також не підлягають вимоги про нарахування на вказану заборгованість інфляційної складової боргу та 3% річних.
Щодо вимог про стягнення з відповідачів за період з січня 2024 року інфляційних втрат, 3% річних та пені, нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне.
На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання.
Статтею 26 Закону передбачено відповідальність за неналежне виконання договору. У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат від суми заборгованості за житлово-комунальні послуги та пені підлягають задоволенню, оскільки нараховані правильно з урахуванням вимог постанови КМУ від 05.03.2022 №206 та на підставі чинного законодавства.
Відповідач ОСОБА_1 у поданих до суду відзивах посилаються на те, що вонане проживає у квартирі з моменту реєстраці, а тому не є споживачем наданих послуг. 
Суд не приймає дане твердження відповідача з огляду на наступне. 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Згідно п. 48 Правил надання послуги постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182, виконавець зобов`язаний здійснювати перерахування розміру нарахованої плати за послугу та/або ненарахування її для споживача протягом періоду тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб за умови отримання заяви та документального підтвердження відповідно до умов договору.
Отже, споживач має право не сплачувати вартість комунальних послуг у випадку, якщо він подасть відповідну письмову заяву до надавача послуг та документально оформить свою відсутність в квартирі.
Разом з тим, доказів на підтвердження того, що відповідач зверталася до позивача з повідомленням про непроживання її у квартирі, до суду надано не було. 
Суд не приймає як належний доказ подану ОСОБА_1 довідку про не проживання, оскільки вказана довідка датована серпнем 2025 року, тобто після подання позову до суду та отримання відповідачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 позовної заяви. 
Щодо твердження відповідача, що власником квартири являється ОСОБА_2 , а тому саме він є належним відповідачем у справі, то відповідно до чинного законодавства, відповідач, як зареєстрована у квартирі особа, є споживачем послуг за вищевказаною адресою. У тому разі, якщо з відповідача буде стягнуто грошові кошти за житлово-комунальні послуги, вона має право звернутися із регресною вимогою до осіб, які на її думку також користувалися житлом і, відповідно, несуть солідарну або часткову відповідальність за оплату таких послуг.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Разом з тим, суд врахувоє, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована у вищевказаній квартирі з вересня 2019 року, тому стягнення з неї заборгованості, яка утворилася до вказаного періоду буде неправомірним. 
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно підлягає стягненню заборгованість за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води за період з вересня 2019 року по 28.02.2025, а заборгованість, яка утворилася до вересня 2019 року підлягає стягненню лише з ОСОБА_2 . 
Таким чином з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 6 042,06 грн, інфляційна складова боргу 767,34 грн, 3% річних 181,26 грн; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 3 958,96 грн, інфляційна складова боргу у розмірі 502,79 грн, 3% річних 118,77 грн; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по вересень 2019 року послуги з централізованого опалення у розмірі 1 833,75 грн та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 5 429,33 грн. Солідарному стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиті з вересня 2019 року по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 3 541,13 грн, інфляційна складова боргу 682,61 грн, 3% річних 161,25 грн; заборгованість за спожиті з вересня 2019 року по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 11 182,92 грн, інфляційну складову боргу 2 075,07 грн, 3% річних 489,94 грн; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 24 113,53 грн, інфляційну складову боргу 2 395,74 грн, 3% річних 561,21 грн, пеня 360,25 грн; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 24 860,35 грн, інфляційну складову боргу 2 304,58 грн, 3% річних 534,24 грн, пені 366,72 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 317,68 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 689,15 грн; заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 105,56 грн.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору. 
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, 
ВИРІШИВ:
Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по вересень 2019 року послуги з централізованого опалення у розмірі 1 833,75 грн та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 5 429,33 грн, а всього: 7 263,08 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з вересня 2019 року по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 3 541,13 грн, інфляційна складова боргу 682,61 грн, 3% річних 161,25 грн; заборгованість за спожиті з вересня 2019 року по 31.10.2021 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 11 182,92 грн, інфляційну складову боргу 2 075,07 грн, 3% річних 489,94 грн; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 24 113,53 грн, інфляційну складову боргу 2 395,74 грн, 3% річних 561,21 грн, пеня 360,25 грн; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 24 860,35 грн, інфляційну складову боргу 2 304,58 грн, 3% річних 534,24 грн, пені 366,72 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1 317,68 грн; заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 689,15 грн; заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 105,56 грн, а всього: 75 471,93
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 1 324,45 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 1 324,45 грн.
Позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», код ЄДРПОУ 40538421, місце знаходження 01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, електронна адреса energozbut@kte.kmda.gov.ua
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: М.О. Заставенко