ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/12295/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Новгород-Сіверської окружної прокуратури до Коропської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
Новгород-Сіверська окружна прокуратура (далі – позивач) 12.11.2025 через підсистему «Електронний Суд» звернулась до суду з адміністративним позовом до Коропської селищної ради (далі –відповідач), у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо оформлення права комунальної власності на захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття з обліковим номером 93080, розташоване за адресою: вул. Чернігівська, 56, с-ще Короп Новгород – Сіверський район, Чернігівської області;
- зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на оформлення права комунальної власності на захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття з обліковим номером 93080, розташоване за адресою: вул. Чернігівська, 56, с-ще Короп, Новгород – Сіверський район, Чернігівської області.
Свої вимоги мотивує тим, що Коропською селищною радою, як власником захисної споруди цивільного захисту-протирадіаційного укриття, протягом тривалого часу не вжито жодних заходів щодо оформлення права власності на неї.
Ухвалою судді від 26.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також судом запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову, третій особі судом запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їй даної ухвали надати пояснення по суті спору.
Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав.
Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлено такі обставини.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухове майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Коропська селищна рада є власником комплексу будівель та споруд, у тому числі будівлі з підвалом у якому розташована захисна споруда №93080 (а.с.7-8).
Вказане майно складається із: поліклінічного відділення позначений «1,А» площею 927,6 кв.м.; центрального корпусу позначеного «4,Б» площею 3864,9 кв.м.; флюрографія позначена «1,Г» площею 68,4 кв.м.; відділення швидкої допомоги позначена «1,Д» площею 178,1 кв.м; ВКП позначене «1,Ж» площею 92,1 кв.м; оргметод.кабінет позначений «1,І» площею 72,4 кв.м.; пральня позначена «1, Н» площею 191,7 кв.м.; котельня позначена «1, Н1» площею 119,1 кв.м.; гараж позначений «1, Н11» площею 227,5 кв.м.; гараж позначений «1, Н111» площею 93,9 кв.м.; насосна станція позначена «1, О» площею 11,4 кв.м.; підстанція позначена «1, М» площею 68,4 кв.м., башня позначена «Л» (а.с.8).
На вказану захисну споруду №93080 КП «Коропське бюро технічної інвентаризації» 20.04.2011 виготовлений технічний паспорт. Згідно технічного паспорту, вказана споруда знаходиться у підвальному приміщенні за адресою: вул. Чернігівська, 56, смт. Короп, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область (а.с.10 зворот-11).
Згідно із обліковою карткою захисної споруди цивільного захисту протирадіаційне укриття №93080 вбудоване в будівлю лікарні та знаходиться за адресою: вул. Чернігівська, 56 смт. Короп, Чернігівської області, введено в експлуатацію у 30.12.1976 році, має загальну площу 630 кв.м., місткістю 170 осіб (а.с.14 зворот).
13.08.2025 Новгород – Сіверським районним відділом Головного управління ДСНС у Чернігівській області складено акт обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту №84 за результатами проведення комплексного обстеження захисних споруд цивільного захисту протирадіаційного укриття №93080, розташованого за адресою: Чернігівська області, Новгород-Сіверський район, с-ще Короп, вул. Чернігівська, 56, яким встановлено, що форма власності об`єкта фонду: комунальна, балансоутримувач об`єкта фонду: комунальне некомерційне підприємство «Коропська центральна лікарня» Коропської селищної ради, код згідно з ЄДРПОУ 02006294, Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с-ще Короп, вул.Чернігівська, 56 (а.с.16 зворот).
На запит заступника керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури КП «Коропське бюро технічної інвентаризації» Коропської селищної ради листом від 13.10.2025 №53 повідомило, що інформація щодо наявності факту реєстрації права власності на захисну споруду (протирадіаційне укриття) №93080 відсутня (а.с.10).
Вважаючи бездіяльність Коропської селищної ради щодо неоформлення права комунальної власності на захисну споруду цивільного захисту протирадіаційне укриття з обліковим номером №93080 протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає таке.
Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно із пунктом 14 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 21 Кодексу цивільного захисту України громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.
У стаття 32 Кодексу цивільного захисту України наведені такі вимоги щодо укриття населення у фонді захисних споруд цивільного захисту:
1. До захисних споруд цивільного захисту належать:
1) сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів;
2) протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.
2. Захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту і належать до засобів колективного захисту.
3. Укриттю підлягають: 2) у протирадіаційних укриттях - населення, у тому числі працівники суб`єктів господарювання, хворі, медичний та обслуговуючий персонал закладів охорони здоров`я, евакуйоване населення, яке проживає або працює в зонах можливого небезпечного і значного радіоактивного забруднення, крім тих, хто підлягає укриттю у сховищах.
4. Для вирішення питань щодо укриття категорій населення, визначених частиною третьою цієї статті, центральні органи виконавчої влади, інші органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.
5. Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд з фонду та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.
7. Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту.
8. Утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.
9. У разі використання однієї захисної споруди цивільного захисту кількома власниками, користувачами, юридичними особами вони беруть участь в утриманні такої споруди відповідно до укладених між ними договорів.
10. Захисні споруди цивільного захисту можуть використовуватися у мирний час для господарських, культурних і побутових потреб у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
11. З моменту виключення захисної споруди із фонду споруд цивільного захисту вона втрачає статус захисної споруди цивільного захисту. Володіння, користування та розпорядження спорудами, які втратили статус захисних споруд цивільного захисту, здійснюється відповідно до закону.
12. Захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню).
15. Контроль за створенням фонду захисних споруд цивільного захисту, готовністю його об`єктів до використання за призначенням забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, та його територіальні органи спільно з місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Кодексу цивільного захисту України до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить: 23) організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; 24) визначення за погодженням з місцевими державними адміністраціями потреби фонду захисних споруд цивільного захисту; 26) прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд; 27) організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту; 28) здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту; 29) організація проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту, виключення їх за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, з фонду захисних споруд цивільного захисту.
Постановою Кабінету Міністрів України №138 від 10.03.2017 року "Деякі питання використання захисних споруд цивільного захисту" затверджено Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, який на час виникнення спірних правовідносин містив такі норми:
1. Цей Порядок визначає механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку.
3. Терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:
- балансоутримувач захисної споруди - власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі;
- утримання захисних споруд - комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням;
9. Утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.
10. Балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.
13. У разі приватизації (корпоратизації) державного (комунального) підприємства, на балансі якого перебувають захисні споруди, уповноважений орган управління захисної споруди проводить заходи, спрямовані на визначення їх балансоутримувачів та укладення з ними договорів про утримання (зберігання) захисних споруд.
15. Обліку підлягають усі захисні споруди, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття на території України незалежно від форми власності.
17. Облік фонду захисних споруд здійснюють їх балансоутримувачі.
18. Ведення обліку фонду захисних споруд здійснюється шляхом складення в паперовій формі паспорта та облікової картки захисної споруди, а також ведення в паперовій та електронній формі книги обліку захисних споруд і книги обліку споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів за формою, передбаченою вимогами щодо забезпечення нумерації та здійснення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затвердженими МВС.
20. Паспорт та облікова картка захисної споруди складаються балансоутримувачем після прийняття в експлуатацію завершеної будівництвом захисної споруди або за результатами її технічної інвентаризації як об`єкта нерухомого майна.
23. ДСНС веде загальнодержавний електронний облік захисних споруд.
Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за №582/5773, до об`єктів, що підлягають технічній інвентаризації та на які складаються інвентаризаційні справи і технічні паспорти, належать (завершені та незавершені будівництвом), захисні споруди цивільного захисту (ДБН В 2.2.5-97 "Будинки і споруди. Захисні споруди цивільної оборони", ДБН А 3.1-9-2000 "Управління, організація і технологія. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом захисних споруд цивільної оборони та їх утримання") (далі - захисні споруди). Класифікацію захисних споруд цивільного захисту наведено у додатку 19 до цієї Інструкції.
Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Частинами 3, 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.
Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Відповідно до частини 1 статті 316, частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 327 Цивільного кодексу України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Згідно з частиною 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
У пункті 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (далі- Закон №1952-IV) зазначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №1952-IV державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.
Частинами 1, 2, 3, 4 статті 3 Закону №1952-IV передбачено, що загальними засадами державної реєстрації прав є зокрема: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.
Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.
Судом встановлено, що Коропська селищна рада є власником комплексу будівель та споруд, у тому числі будівлі з підвалом у якому розташована захисна споруда №93080, що розташоване у за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді КП «Коропське бюро технічної інвентаризації» Коропської селищної ради від 13.10.2025 №53, інформація щодо наявності факту реєстрації права власності на захисну споруду (протирадіаційне укриття) №93080 відсутня.
З наведеного випливає, що Коропська селищна рада, всупереч покладених на неї Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноважень щодо управління майном, що належить до комунальної власності Коропської селищної ради, та попри обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запроваджену Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не вжила заходів щодо оформлення та державної реєстрації права комунальної власності на цю захисну споруду цивільного захисту, допустивши таким чином протиправну бездіяльність.
У відповідності до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Оцінивши вказані обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом управління комунальним майном, за наявності законодавчих підстав та відповідних повноважень, допущено бездіяльність, що полягає у невжитті дій, спрямованих на проведення оформлення права комунальної власності на захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття з обліковим номером 93080, розташоване за адресою: вул. Чернігівська, 56, с-ще Короп, Новгород – Сіверський район, Чернігівської області.
У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов має бути задоволений.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача – суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Новгород-Сіверської окружної прокуратури до Коропської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною бездіяльність Коропської селищної ради щодо оформлення права комунальної власності на захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття з обліковим номером 93080, розташоване за адресою: вул. Чернігівська, 56, с-ще Короп Новгород – Сіверський район, Чернігівської області.
Зобов`язати Коропську селищну раду вчинити дії, спрямовані на оформлення права комунальної власності на захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття з обліковим номером 93080, розташоване за адресою: вул. Чернігівська, 56, с-ще Короп, Новгород – Сіверський район, Чернігівської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 26 січня 2026 року.

Позивач: Новгород-Сіверської окружної прокуратури (код ЄДРПОУ 0291011424, вул. Замкова, буд. 9-А, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000).
Відповідач: Коропська селищна рада (код ЄДРПОУ 04412426, вул. Кибальчича, буд. 1, с-ще Короп, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, 16200).

Суддя С.В. Бородавкіна