ПОСТАНОВА 
Іменем України

09 жовтня 2025 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/2328/24
провадження № 22-ц/4809/781/25 
         
       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
       
       головуючого судді: Дуковського О.Л. 
               суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А. 
               з участю секретаря: Демешко Л.В. 
        
       Учасники справи: 
       позивач – ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Комаха Т.С.;
відповідач –  ОСОБА_2 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 лютого 2025 року, у складі головуючого судді Кулінки Л.Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу укладеного з ОСОБА_2 . 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 28 квітня 2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. 
Вказував, що у період шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на життя.
Зазначав, що спільного господарства сторони не ведуть.
Просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 зареєстрований 28 квітня 2001 року Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис за № 22
Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 лютого 2025 року позов задоволено. 
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 28 квітня 2001 року Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис за № 22, розірвано.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Роз`яснено сторонам, що за приписом частини другої статті 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. 
Не погодившись із вказаним рішенням суду відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати.
Вважає рішення суду незаконним та необгрнутованим, оскільки висновки викладені у рішенні суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Посилається на можливість збереження шлюбу, а позивач навів суду надумані обставини, яких не існує.
Крім того посилається на те, що всупереч поданої нею заяви про відкладення розгляду справи у зв?язку із перебуванням її на лікарняному, суд першої інстанції розглянув справу та розірвав шлюб укладений між нею та позивачем, чим порушено її процесуальні права на особисту участь у судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Комаху Т.С., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення апеляційної скарги без задоволення. 
Відповідачка у судове засідання не з?явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.        Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградської області 28 квітня 2001 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 22. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: ОСОБА_5 , дружини: ОСОБА_5 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_1 від 28.04.2001 року (а.с. 5).
Встановлено, що в період шлюбу у сторін народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 17.08.2012 видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за № 1522, а.с. 12).
Судом першої інстанції було встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, позивач та відповідачка не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, примирення не бажають. 
Тому вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім`ї.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 листопада 2024 року було призначено подружжю, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , строк для примирення до 09 год 00 хв 07 лютого 2025 року. Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом, а саме: до 07 лютого 2025 року (а.с.51).
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу суд першої інстанції послався на те, що строк на примирення результатів не дав, сторони не примирилися, а позивач у свою чергу наполягав на задоволенні позову.
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Висновок суду про задоволення позову та розірвання шлюбу є обґрунтованим та таким ,що узгоджується із ч. 2 ст. 112 СК України.
Судом першої інстанції так само як і судом апеляційної інстанції було встановлено, що подальше спільне життя подружжя – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувшись із позовом про розірвання шлюбу у березні 2024 року і до розгляду справи в суді апеляційної інстанції не змінив своєї позиції і наполягає на розірванні шлюбу із відповідачкою.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною першою ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції ,яких доводи апеляційної скарги не спростовують.
В апеляційній скарзі відповідачка посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу за її відсутності.
Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи відповідачки є безпідставними, оскільки подавши заяву про відкладення розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 не надала доказів поважності не прибуття в судове засідання – 07.02.2025.
Тому, колегія суддів не вбачає порушення процесуального законодавства судом першої інстанції під час розгляду справи. 
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
       У Х В А Л И В :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення. 
       Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 лютого 2025 року – залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Головуючий суддя                                                               О.Л. Дуковський          

Судді                                                                                     Л.М.Дьомич
                                                                                                О.А. Письменний