ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1697/26 Справа № 209/3848/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Левицька Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Дніпро 

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.
 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янське від 29 вересня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -
В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 24.09.2021 між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір №77794677.
Згідно п. 1. Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору про надання позики. Сума Позики становить 4000.00 грн. Процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 % яка нараховується за кожен день користування Позикою.
22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77794677.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77794677.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №77794677.
Окрім того, 26.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №4737724, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовим ідентифікатором.
Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000.00 грн.
Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 4930 грн., які нараховуються за ставкою 1.7 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
15 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 77794677.
10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 77794677.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, тому станом на день формування позовної заяви заборгованість за кредитним договором №77794677 від 24.09.2021 становить в розмірі 11041,83 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 4000,00грн; заборгованості по відсоткам на дату відступлення становить 7041,18 грн та нараховані 3% річнх у сумі 0,65 грн; заборгованість за кредитним договором № 4737724 від 26.07.2021 на день формування позовної заяви становить 58950,90 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 12294,00 грн, заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги становить – 48756,90 грн, заборгованість за комісією – 1900 грн. 
Загальний розмір заборгованості перед позивачем за кредитними договорами, та яку позивач просить стягнути з відповідача становить 69992,73 грн, а також сплачений судовий збір у суму 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі16000 грн.
Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договорами № 77794677 від 24.09.2021, № 4737724 від 26.07.2021 у розмірі 69992,73 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн.
Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Кам`янське від 29 вересня 2025 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — відмовлено. 
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 24 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 77794677 ( на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до якого умов якого Позикодавець зобов`язався надати Позичальнику у власність грошові кошти ( надалі Позику) в розмірі 4000,00грн, строк позики 30 днів; дата повернення позики 24.10.2021; грн на умовах строковості, зворотності, платності (надалі договір позики № 77794677).
Згідно з пунктом 1 договір позики № 77794677 Позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Зі змісту договору встановлено, що сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка 0,01 %, процентна ставка за понад строкове користування позикою (її частиною) за день 2,70%, пеня - 2,70% день.
Умовами пункту 12 сторони погодили порядок укладання Договору та створення електронних підписів.
Сторонами договору визначено чітко визначено, що договір позики № 77794677 підписуються Сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Договір позики № 77794677 було підписано відповідачкою ОСОБА_1 24.09.2021 року, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором R8NGjyLnww.
Пунктом 4 цього договору позики визначено, що проценти за цим договором нараховуються на залишок позики щоденно, включаючи дати отримання та повернення коштів.
Пунктами 5.1, 5.2, 5.3 Договору 3 передбачено, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін на наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.
Сторонами підписаний Додаток № 1 до Договору позики, у котрому визначено загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору позики № 77794677) сторони узгодили суму кредиту за договором в розмірі 4000,00 грн, та розмір процентів за користування кредитом 12.00 грн.
Згідно інформаційної довідки АТ «Таскомбанк» вих. №19/12/2024 від 19.12.2024, 24.09.2021 перерахувало на карту номер НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 4000,00 гривень на картку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 39, 40-оберт).
Відповідно до п.20 договору позики № 77794677 Реквізити сторін, Позичальником вказано номер карти № НОМЕР_2 .
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики № 77794677 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 складає 11041,18 грн з яких : 4000,00грн - заборгованість по тілу кредиту, 7041,18 грн - заборгованість за нарахованим процентам на дату відступлення права вимоги, та інфляційні 0.65 грн. 3% річних.
В свою чергу, в порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконав, у встановлений строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на дату подання позову становить 11041,18 грн.
22.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №22/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №77794677.
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором відступлення прав вимоги №22/02/2022 від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 11048,18 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором відступлення прав вимоги №22/02/2022 від 22.02.2022 та платіжним дорученням №333740001 від 23.02.2022, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу (56).
Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчили передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 77794677 (а.с.71-74).
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, тому станом на дату відступлення права вимоги у нього утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 11048,18 грн.
У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку за укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 договором позики № 77794677.
Також встановлено, що 26.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4737724 (далі також кредитний Договір), який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону та підтверджений довідкою про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» (а.с.46). Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Також відповідачем підписано анкету-заяву на кредит (а.с. 18-22, 24 оберт).
Згідно умов кредитного Договору, ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10000, гривень, шляхом перерахування цих коштів на картковий рахунок строком на 29 днів, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.
Відповідно до п.п.1.5.1, 1.5.2, 1.6 даного договору, комісія за надання кредиту становить 1900 гривень; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 4930,00 гривень, які нараховуються за ставкою 1,7% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
Сторонами погоджено графік платежів, який є додатком 1 до договору про споживчий кредит №4737724 від 26.07.2021 (а.с. 22-обер).
Також відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 23-24).
ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу кошти в сумі 10000,00 гривень згідно договору №4737724 від 26.07.2021, що підтверджується квитанцією LiqPay (а.с.оберт-46).
15.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №15/12/2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №4737724.
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором відступлення прав вимоги №15/12/2021-22 від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 58950,90 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором відступлення прав вимоги №15/12/2021-22 від 15.12.2022 та платіжним дорученням № 313550011 від 20.12.2021, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу (61).
Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 4737724 (а.с.65-67).
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, тому станом на дату відступлення права вимоги у нього утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 58950,90 грн (а.с.51).
При укладенні кредитних договорів №77794677 від 24.09.2021 та №4737724 від 26.07.2021 сторонами досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено, серед іншого, суму кредиту, процентну ставку за користування таким, комісію за надання кредиту та порядок повернення кредиту, строк дії договору, тощо. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
ТОВ «Мілоан» та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» свої зобов`язання за договорами виконали в повному обсязі, а саме переказали кошти на рахунок клієнта, що підтверджується платіжним дорученням.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора за кредитним договором № 77794677 від 24 вересня 2021 року та за договором №4737724 від 26 липня 2021 року, укладеними між первісними кредиторами та ОСОБА_1 , а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.
Щодо відступлення права вимоги.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
- за кредитним договором № 77794677 від 24 вересня 2021 року
22.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №22/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №77794677.
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором відступлення прав вимоги №22/02/2022 від ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 11048,18 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором відступлення прав вимоги №22/02/2022 від 22.02.2022 та платіжним дорученням №333740001 від 23.02.2022, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу (56).
Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчили передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.
Права вимоги, що є предметом цього договору належить первісному кредитору на підставі, в тому числі, договору відступлення прав вимоги №22/02/2022 від 22.02.2022 між первісним кредитором та ТОВ «Вердикт Капітал».
Відповідно до пункту 5.2 договору відступлення права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4).
Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики (кредитними договорами), відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 5 312 491 грн 59 к. без ПДВ (пункт 7.1. договору відступлення).
Пунктом 7.2 договору відступлення погоджено, що ціна договору сплачується новим кредитором кредитору, в будь який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний в пункті 12 цього договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку визначеному пункту 5.6.2. цього договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору.
З матеріалів справи встановлено, що 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було складено та підписано акт прийому-передачі реєстру боржників до договору відступлення, що є додатком № 4 до вказаного договору та з якого видно, що первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 207307, після чого новий кредитор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Факт оплати за договором відступлення згідно з пунктом 7.2 договору підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року, згідно з яким сторони відповідно до статті 601 ЦК України дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, зазначеними у пунктах 1, 2 цього акту, в тому числі і за договором відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10- 01/2023 в сумі 5 312 491 грн 59 к.
Перелічені вище документи, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи, підтверджують перехід права вимоги на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до боржників, в тому числі і ОСОБА_1 (порядковий номер в реєстрі боржників 86967) за договором позики №77794677, зокрема і в частині оплати за договором відступлення № 10-01/2023.
- за договором позики №4737724 від 21 серпня 2021 року
15.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №15/12/2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором №4737724.
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників за Договором відступлення прав вимоги №15/12/2021-22 від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 58950,90 грн, що підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором відступлення прав вимоги №15/12/2021-22 від 15.12.2022 та платіжним дорученням № 313550011 від 20.12.2021, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу (61).
З матеріалів справи встановлено, що 10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було складено та підписано акт прийому-передачі реєстру боржників до договору відступлення, що є додатком № 4 до вказаного договору та з якого видно, що первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 29141, після чого новий кредитор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Факт оплати за договором відступлення згідно з пунктом 7.2 договору підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 31 березня 2023 року, згідно з яким сторони відповідно до статті 601 ЦК України дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, зазначеними у пунктах 1, 2 цього акту, в тому числі і за договором відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року № 10-03/2023/01 в сумі 794 503 грн 18 к.
Перелічені вище документи, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи, підтверджують перехід права вимоги на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до боржників, в тому числі і ОСОБА_1 (порядковий номер в реєстрі боржників18749) за договором позики № 4737724, зокрема і в частині оплати за договором відступлення № 10-03/2023/01.
Щодо доведеності укладання кредитних договорів та розміру заборгованості.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» (далі – Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону).
Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор – це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункти 6, 12 частини першої статті 3 Закону).
З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення входу позичальником на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між сторонами не було б укладено.
Як видно з матеріалів справи кредитні договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Зі змісту договорів встановлено, що ОСОБА_1 при їх оформленні зазначила свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, місце проживання, електронну адресу, номер телефону.
ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подала заявку на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позики, після чого позикодавці надіслали ОСОБА_1 за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який заявник використав для підтвердження підписання договорів позики.
Сторони узгодили розмір кредитів, грошову одиницю, в якій надано кредити, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, то кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Розрахунки заборгованості за кредитними договорами, укладеними між первісними кредиторами і ОСОБА_1 , надані суду позивачем, є належними та допустимими доказами, стосовно надання кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, а також нарахування процентів.
Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.
Таким чином з урахуванням наявних у справі письмових доказів та пояснень позивача, викладених у позовній заяві, підстав для висновку про недоведеність факту отримання відповідачем кредитних коштів не має.
Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.
Проте жодних доказів, які б спростовували розмір заборгованості або свідчили про її погашення відмовідач суду не надав.
Отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову.
Щодо судових витрат
Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги позивача підлягають задоволенню, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» необхідно стягнути 3 028 грн 00 к. сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а також 3 633 грн 60 к. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, що разом становить 6 661 грн 60 к.
Окрім того ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн 00 к. у суді першої інстанції, та 12 000 грн 00 к. у суді апеляційної інстанції.
Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад цивільного судочинства (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У частині третій статті 137 ЦПК України вказано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження №61-44217св18).
У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 № 23рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу – це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції до позовної заяви долучено:
- укладений між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, відповідно до якого вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками цього договору; факт надання послуг підтверджується актом про надання юридичної допомоги;
- заявку на надання юридичної допомоги №259 від 01.04.2025 року до договору № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, відповідно до якої вартість послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 визначена у такому розмірі: надання усної консультації – 4 000 грн 00 к. тривалістю 2 год із розрахунку 2 000 грн 00 к. / 1 год; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 12 000 грн 00 к. тривалістю 4 год із розрахунку 3 000 грн 00 к. / 1 год;
- витяг з акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 року до договору № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, відповідно до якого сторони погодили надання таких послуг та їх вартість: надання усної консультації – 4 000 грн 00 к. тривалістю 2 год із розрахунку 2 000 грн 00 к. / 1 год; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 12 000 грн 00 к. тривалістю 4 год із розрахунку 3 000 грн 00 к. / 1 год;
Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 16 000 грн 00 к.
Водночас апеляційний суд зауважує, що станом на 04 лютого 2026 року докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції ТОВ «Коллект Центр» не надано, а тому підстав для стягнення таких з ОСОБА_1 наразі немає.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України , колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задовольнити.
Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Кам`янське від 29 вересня 2025 рокускасувати і ухвалити нове.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 77794677 від 24.09.2021 року у сумі 11041,83грн, з яких: 4000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 7041,18грн – заборгованість за нарахованими процентами, 0,65 грн – 3 % річних та за договором позики № 4737724 від 26.07.2021року у сумі 58950,90 грн, з яких: 8294 грн – заборгованість за тілом кредиту, 48756,90 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 1900 грн — заборгованість за комісіями.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 6 661,60 грн та 16 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 04 лютого 2026 року.

Судді