Справа № 595/27/26
Провадження № 2-а/595/17/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 
м. Бучач
Бучацький районний суд Тернопільської області
В складі 
головуючого судді Содомори Р.О.,
при секретарі Присташ П.Р.,
з участю представника позивача Рекуша О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:
Рекуш О.Р. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6462562 від 04.01.2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. 
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що постановою серії ЕНА №6462562 від 4.01.2026, винесеною поліцейським відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Андрухівим А.М., ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, упереджено, з порушенням норм КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, відсутності доказів вчинення правопорушення. Зазначає, що зі змісту постанови вбачається, що 04.01.2026 в 15 год 30 хв в м. Бучач вул. Коцюбинського, водій керуючи транспортним засобом не мав при собі та не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів та посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1. ПДР. Матеріали адміністративної справи не містять жодного доказу, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції. Таким чином ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Крім того, зазначає, що працівники поліції в ході документування здійснюють адміністративне затримання ОСОБА_1 , однак матеріали справи не містять протоколів адміністративного затримання. Працівниками поліції не було роз`яснено затриманому ОСОБА_1 вимоги ст.268 КУпАП. На підставі наведеного просить постанову серії ЕНА №6462562 від 04.01.2026 скасувати та стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду.
22 січня 2026 року на адресу суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позов, згідно якого Головне управління Національної поліції в Тернопільській області не погоджується з позовом з наступних підстав. 04 січня 2026 року поліцейським ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області старшим сержантом поліції Андрухів А.М. винесено постанову серії ЕНА № 6462562 від на позивача ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що він керував транспортним засобом SHKODA OCTAVIA реєстраційний номер НОМЕР_1 та не мав при собі та не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів та посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР України та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зазначає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачеві його права, як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та відповідно до вимог ст.ст. 278,279 КУпАП. До відзиву долучено відеозапис події, який безпосередньо стосується позивача і вчиненого правопорушення. Вважають твердження позивача безпідставними та необґрунтованими, так як позивач керував ТЗ без права керування та не мав при собі та не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів та посвідчення водія відповідної категорії. На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.
22 січня 2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача вважає доводи викладені у відзиві необґрунтованими та такими, що стороною позивача не визнаються.
Представник позивача у судовому засіданні просив позов задоволити у повному обсязі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву просить справу розглядати справу у її відсутності. 
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до постанови серії ЕНА № 6462562 від 04.01.2026, 04.01.2026 о 15 год 30 хв в м. Бучач водій керуючи транспортним засобом не мав при собі та не пред`явив для перевірки поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів та посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. ПДР України – керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, поліса страхування та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що його притягнуто до відповідальності у виді штрафу в дохід держави у розмірі 425 грн. 
Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3353 «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
За приписами п.2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.
Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто, відповідно до диспозиції вказаної статті, відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.
Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Як вбачається із долученого представником відповідача до відзиву відеозапису, по приїзду працівників поліції було виявлено ОСОБА_1 , який знаходився в автомобілі та заперечував що він керував транспортним засобом. Отже, із долученого відповідачем до відзиву відеозапису неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а отже, неможливо встановити, що останній в розумінні ПДР України був водієм та зобов`язаний був пред`являти посвідчення водія та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів .
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в постанові ВС від 20.02.19 року № 404/4467/16-а, зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, вказані обставини виключають склад адміністративаного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та унеможливлюють притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частин 1-3 статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Відповідно до положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Останній у справі, що розглядається, не довів правомірності свого рішення, яке оскаржує позивач.
Позивачем заперечується факт керування транспортним засобом, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 як водій керував транспортним засобом.
Дана обставина не спростована відповідачем, суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що постанова ЕНА №6462562 від 04.01.2026 про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Крім того, позивачем сплачений судовий збір в сумі 665,60 грн, що підтверджується квитанцією про сплату № 1.483836707.1 від 10.01.2026.
Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.8,9,10,20,47,77,90,132,139,210,211,241-246 КАС України, ст.ст. 251,252,245,256,258,268,276,277,280,283 КУпАП, ст.19 Конституції України, суд,-
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити. 
Скасувати постанову серії ЕНА № 6462562 від 04 січня 2026 року, винесену поліцейським відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області, старшим сержантом поліції Андрухівим А.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду. 

Суддя:	  	Р.  О.  Содомора