Справа № 509/6193/25 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , 
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглядаючи у підготовчому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференцзв`язку обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025162250000791 від 30.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Завалля Гайворонського району Кіровоградської області, працюючого на посаді завідувача кормовим двором ТОВ СТОВ "Агрофірма Петродолинське", з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, –

ВСТАНОВИВ:
30.09.2025 року обвинувачений ОСОБА_4 перебував за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де приблизно о 14 год. 00 хв., більш точного часу ні досудовим розслідуванням, ні судом не встановлено, з вікна будинку побачив на території свого домоволодіння собаку рудого забарвлення.
В цей момент у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи щодо поводження з тваринами, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», обвинувачений ОСОБА_6 взяв на веранді будинку гладкоствольну рушницю, зарядив в неї один патрон та вийшов у двір, де перебувала собака по кличці «Рижик» рудого забарвлення, яка належить ОСОБА_7 . Після чого здійснив один постріл з гладкоствольної рушниці у напрямку собаки в ділянку її тіла, що завдало їй фізичного болю та спричинило тілесні ушкодження, несумісні з життям.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.299 КК України, як жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, яке призвело до тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, надавши показання, що вчинив кримінальне правопорушення при викладених вище обставинах, додавши, що після вчинення пострілу, одразу зрозумів, що вчинив не добре та повіз собаку до ветеринарної клініки для надання їй медичної допомоги. Докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини вчиненого ним злочину.
У вчиненому щиро розкаявся, збитки відшкодовано.
Потерпілим ОСОБА_7 подано до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження без його участі. Цивільного позову не заявлено.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. 
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази в частині характеризуючих матеріалів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 299 КК України, як жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, яке призвело до тілесних ушкоджень.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно працевлаштований у ТОВ СТОВ "Агрофірма Петродолинське" на посаді завідувача кормовим двором, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, утриманців не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, позицію потерпілого, яким не заявлено цивільного позову у зв`язку з добровільним, що свідчить про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, особу винного, його сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.299 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді обмеження волі, та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, так як, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду покарання.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.
У зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено. 
Процесуальні витрати на залучення експертів становлять 7131 грн. 20 коп., які відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 03.10.2025 року, слід скасувати.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії судового провадженняне обирався, підстав для його обрання до набрання вироком суду законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд, –
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.299 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4  від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4  на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 7131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривня 20 копійок. 
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 03.10.2025 року, - скасувати.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
- рушниця ИЖ-К №Н97380 16-го калібру та 1 гільза з маркуванням «-16/70- ТАХО» патріот 31 г, які упаковано до прозорого полімерного пакету, який опломбовано пломбою синього кольору № 7628039, та зберігається у камері схову речових доказів Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, - знищити;
- ветеринарну довідку, яку отримано 04.10.2025 року від ветеринарної клініки "Дальник", де зазначено клінічний діагноз собаки, яку було доставлено до клініки 30.09.2025 року, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, - надалі зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- рентгенівський знімок, який упаковано до сейфпакету №PSP3227563, шість металевих фрагментів у зіп-пакеті, які упаковано до полімерного сейфпакету №NPU5075262, полімерний мішок білого кольору, який упаковано до полімерного сейфпакету № INZ4023305, що зберігаються у камері схову речових доказів Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, - знищити;
- відео файли з назвами "відео 1", "відео 2", "відео 3", на яких зображено, як на присадибній ділянці лежить собака та скавчить та містяться на оптичному диску, відео файли з назвами "0000000_00000020250930160123_0008", "0000000_00000020250930165533_0010", які 06.10.2025 року долучено до матеріалів кримінального провадження у відповідь на запит та містяться на оптичному диску, - надалі зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- собаку по кличці "Рижик", рудого забарвлення, яку вилучено з ветеринарної клініки "Дальник" із вогнепальними пораненнями тіла собаки, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , - вважати повернутою потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1