ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ  
________________________________________________________________________

Справа№ 514/1134/25 Провадження по справі № 1-кп/514/57/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року      с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025168270000035 від 22.04.2025 року за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Опач Каушанського району Республіки Молдова, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрована та фактична адреси проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 239-2 ч.1 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на земельній ділянці між присадибною ділянкою домоволодіння АДРЕСА_1 під кадастровим номером 5124786000:02:001:0025, та схилами річки Чилігідер на відстані 2-3 метри від неї, за координатами 46.3784551, 29.3989323, котрі розташовані за межами земельної ділянки вищевказаного домоволодіння с. Миколаївка Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області, що відноситься до складу земель водного фонду, яка відповідно до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України відноситься до земель комунальної власності, вчинив протиправні дії щодо незаконного заволодіння поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах. 
ОСОБА_3 , діючи за зазначених обставин, з умислом, спрямованим на заволодіння поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду з метою подальшого його використання як будівельного матеріалу при спорудженні штучного водойму біля річки Чилігідер, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, не маючи жодних правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності або користування вказаною земельною ділянкою, діючи незаконно, всупереч вимогам ст.ст. 60, 61, 168 Земельного кодексу України, ст.ст. 82, 86, 89 Водного кодексу України, тобто без отримання від спеціально уповноважених органів влади відповідних дозволів на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок, використовуючи попередньо замовлений екскаватор під керуванням машиніста ОСОБА_5 , який не усвідомлював протиправність дій ОСОБА_3 , здійснив зняття поверхневого (ґрунтового) шару землі об`ємом 863,95 метрів кубічних на зазначеній земельній ділянці, що включена до складу земель водного фонду загальною площею 0,0854 га, яка виходить за межі присадибної ділянки будинку АДРЕСА_1 . 
Таким чином, ОСОБА_3 умисно заволодів незаконно добутим (знятим) поверхневим (ґрунтовим) шаром землі водного фонду річки Чилігідер, в особливо великих розмірах на зазначеній земельній ділянці водного фонду загальною площею 0,0854 га, об`ємом 863,95 метрів кубічних, що є особливо великим розміром, створивши поглиблення на вказаній земельній ділянці, який уклав на земельну ділянку у формі земляного насипу (трапецієподібного валу) перпендикулярно струмку, використавши його таким чином для спорудження зазначеного штучного водойму.
Представник потерпілого – Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Суд, керуючись ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку про можливість проведення судового засідання без участі потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, пояснивши, що у травні 2024 року дійсно звернувся до особи, яка здійснювала роботи на екскаваторі і попросив зняти ґрунт біля річки Чилігідер, щоб зробити собі водойму для живності. Заплатив гроші 14 000 грн та ще дав 140 літрів пального за це. Раніше так робив. Не знав, що цей ґрунтовий шар відноситься до водного фонду, тому не звертався за дозволом до селищної ради.
У вчиненому обвинувачений щиро кається, просить обрати найменш суворе покарання, посилається на складне матеріальне становище через хворобу дружини.
У відповідності до ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого в судовому засіданні доведена повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 239-2 ч. 1 КК України, оскільки він скоїв умисні дії, які виразилися у незаконному заволодінні поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах. 
При призначенні покарання, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.
Ураховуючи наведене, а також надані стороною обвинувачення характеризуючи матеріали стосовно ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, оскільки таке покарання відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення і буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Цивільний позов у справі не заявлявся. 
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні. 
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 239-2 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із зняттям та перенесенням ґрунтового покриву з земельних ділянок на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 1(один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В силу положень ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто 12 січня 2026 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.

Суддя               ОСОБА_1