ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/8057/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Шлай А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2025, (суддя суду першої інстанції Новікова І.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Запоріжжі, в адміністративній справі №280/8057/25 за позовом Запорізької обласної прокуратури до Відділу примусового виконання судових рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа – головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Решакова Алла Миколаївна про визнання протиправною та скасування постанови, 
УСТАНОВИВ:
12.09.2025 Запорізька обласна прокуратура звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправними та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Решакової А.М. від 05.09.2025 ВП №79013617 про стягнення виконавчого збору та п.3 постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Решакової А.М. від 05.09.2025 ВП №79013617 про відкриття виконавчого провадження.
Адміністративний позов обґрунтований тим, що постановою про стягнення виконавчого збору головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Решакової А.М. від 05.09.2025 ВП №79013617 із Запорізької обласної прокуратури стягнуто виконавчий збір у розмірі 32000 грн. Позивач зазначає, що державним виконавцем неправомірно розраховано суму виконавчого збору, що підлягає стягненню з Запорізької обласної прокуратури в сумі 32000,00 грн. як за виконання рішення немайнового характер, оскільки фактично судом зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію у сумі 17645,92 грн., а тому наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер. Отже, на переконання позивача, відповідачем виконавчий збір мав буди розрахований саме виходячи з виконання рішення майнового характеру. 
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 14.10.2025 відмовив в задоволенні адміністративного позову Запорізької обласної прокуратури.
Не погодившись з рішенням суду Запорізька обласна прокуратура звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. Також, відповідач зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції не враховано правові висновки ВС у справах №907/9/17, 910/13737/19, №280/9443/21.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.03.2025 по справі №280/539/25 зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпустки за період з 01.01.2024 по 13.12.2024 з урахування щомісячної надбавки за вислугу років, та з урахуванням раніше виплачених сум.
05.09.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №79013617, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.03.2025 по справі №280/539/25.
Також, 05.09.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. прийнято постанову про стягнення виконавчого збору ВП №79013617, якою стягнуто з боржника – Запорізької обласної прокуратури виконавчий збір в розмірі 32000,00 грн., як за виконання рішення не майнового характеру.
Позивач, не погодившись з правомірністю стягнення виконавчого збору в розмірі 32000,00 грн., звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження в частині визначення виконавчого збору, що підлягає стягненню з божника є правомірною.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII “Про виконавче провадження” (далі - Закон №1404-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до ч.6 ст.26 Закону №1404-VІІІ, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Згідно ч.1 ст.27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Частиною 2 статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. 
Відповідно до ч.3 ст.27 Закону №1404-VIII, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. 
Отже, відповідно до положень статті 27 Закону №1404-VIII, розмір виконавчого збору залежить від того яке рішення перебуває на виконанні у державного виконавця, а саме для рішення майнового характеру сума виконавчого збору становить 10 відсотків відповідної суми, а для рішення не майнового характеру - чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Суд зазначає, що у спірному випадку на виконанні у державного виконавця перебувало виконавче провадження щодо зобов`язання Запорізьку обласну прокуратуру зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпустки за період з 01.01.2024 по 13.12.2024 з урахування щомісячної надбавки за вислугу років, та з урахуванням раніше виплачених сум.
Розділом VIII Закону №1404-VIII визначено порядок виконання рішень немайнового характеру.
Так, відповідно до ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
У даному випадку на виконання державного виконавця передано рішення, яким особисто Запорізьку обласну прокуратуру зобов`язано вчинити певні дії, а саме зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпустки за період з 01.01.2024 по 13.12.2024 з урахування щомісячної надбавки за вислугу років, тобто рішення не майнового характеру.
Отже, оскільки державним виконавцем постанова про стягнення виконавчого збору приймається одночасно з із прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, то саме на цій стадії державний виконавець надає оцінку, яке ж саме рішення передано йому на виконання майнове чи немайнове.
При цьому, суд зазначає, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.
Водночас, до рішень немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.
У даному випадку, станом на дату винесення спірної постанови, рішенням, що перебувало на виконанні у державного виконавця, не було визначено грошового вираження матеріально-правової вимоги стягувача до боржника, що свідчить про немайнових характер зазначеного рішення.
За таких обставин, суд зазначає, що відповідач під час прийняття спірної постанови взагалі не мав можливості розрахувати виконавчий збір, як за виконання рішення майнового характеру.
Також, суд звертає увагу, що довідка Запорізької обласної прокуратури від 10.09.2025 вих.№21-158, відповідно до якої, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/539/25, сума доплати стягувачу становить 17645,92 грн., складена вже після прийняття спірної постанови та не могла бути врахована відповідачем під час винесення спірної постанови.
Дійсно в ході проведення виконавчих дій може виникнути ситуація, коли залишається виконати рішення в частині його майнової складової, як то фактичне перерахування боржником коштів за зобов`язанням, які були попередньо нараховані на виконання рішення, що підлягає виконанню.
Як правильно зазнав суд першої інстанції, питання стягнення виконавчого збору вирішується виконавцем разом із відкриттям виконавчого провадження і подальшому перерахунку сума виконавчого збору не підлягає, оскільки приписи Закону №1404-VIII не містять таких положень.
Посилання позивача на судову практику Верховного Суду, викладену в постановах у справах №907/9/17, 910/13737/19, №280/9443/21 не можуть бути враховані судом під час розгляду цієї справи, адже спірні відносини у зазначених справах є відмінними від тих, що становлять предмет розгляду в цій справі. Верховним Судом була надана оцінка майновому характеру вимог в абсолютно інших правовідносин, відтак вказана судова практика не є релевантною для цієї справи.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування судового рішення – відсутні. 
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.10.2025 в адміністративній справі № 280/8057/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.В. Шлай