ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/17739/14 Суддя (судді) першої інстанції: Андрусенко О.О., Костюкевич С.Ф., Мачульський В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ганечко О.М.,
суддів Василенка Я.М., 
Кузьменка В.В.,
за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Кабінету Міністрів України на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Кабінету Міністрів України про визнання протиправними та скасування розпорядження, наказу, поновлення на роботі, стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної казначейської служби України, Кабінету Міністрів України про визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №977-р про звільнення позивача з посади першого заступника голови Державної казначейської служби України, визнання протиправним та скасування наказу Державної казначейської служби України від 24.10.2014 №866-о, поновлення на посаді першого заступника голови Державної казначейської служби України та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2014 відкрито провадження в адміністративній справі.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №826/17739/14, а ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 поновлено провадження у справі № 826/17739/14, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження колегією у складі трьох суддів, призначено у даній справі підготовче засідання.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 у даній справі позов задоволено повністю.
15.07.2025 представник позивача адвокат Фукс А.В. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 70000,00 грн.
23.07.2025 до суду від представника Державної казначейської служби України, а 25.07.2025 від представника Кабінету Міністрів України надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року, заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної казначейської служби України (01601, місто Київ, вулиця Бастіонна, 6, код ЄДРПОУ 37567646), Кабінету Міністрів України (01008, місто Київ, вулиця М. Грушевського, 12/2) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 20000,00 грн (двадцять тисяч грн 00 коп.), пропорційно по 10000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.) з кожного з відповідачів.
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Державна казначейська служба України, Кабінет Міністрів України подали апеляційні скарги, у яких просять додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити в повному обсязі.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу Державної казначейської служби України для спільного розгляду апеляційних скарг у відкритому судовому засіданні на 14 січня 2026 р.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2025 поновлено Кабінету Міністрів України строк на подання апеляційної скарги в даній справі, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кабінету Міністрів України на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 р., призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на "14" січня 2026 р. для спільного розгляду апеляційних скарг.
У судовому засіданні представники апелянтів вимоги апеляційних скарг підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.
Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційних скарг.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційних скарг, згідно норм ст. 309 КАС України.
Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Кабінету Міністрів України не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву про ухвалення додаткового рішення виходив із того, що позивачем/його представником не подані докази фактичної оплати правничої допомоги в сумі 70000,00 грн, проте суд з урахуванням правового висновку у постановах Верховного Суду від 29.10.2020 (справа №686/5064/20), від 05.03.2021 (справа №200/10801/19-а), від 16.03.2021 (справа №520/12065/19), від 23.12.2021 (справа №280/1361/21) та ін. Виходив із того, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
На думку суду, виходячи із приписів частин третьої, п`ятої статті 134, частини дев`ятої статті 139 КАС України, враховуючи ту обставину, що адвокатське бюро «Анни Фукс» згідно з договором № 16/04/25-1 від 16.04.2025 надавало правничу допомогу у цій справі вже за сформованої позиції позивача, а процесуальні документи, підготовлені адвокатом, тільки доповнювали попередні доводи позивача з посиланням на судову практику, участь у судових засіданнях представник позивача брала у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, що зменшувало витрати її часу, пов`язані з розглядом справи, а також зважаючи на заперечення відповідачів щодо обґрунтованості та співмірності розміру витрат на правничу допомогу, справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів є сума 20000,00 грн (пропорційно по 10000,00 грн з кожного з відповідачів
Державна казначейська служби України вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки: 
- заява та долучені до неї матеріали не містять жодних розрахунків витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відсутні докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу.
Кабінет Міністрів України вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки: 
- рішення суду першої інстанції щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, є неспівмірним зі складністю справи та необґрунтованістю доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена позивачем для захисту своїх прав.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно із частиною першоюстатті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Частиною першою статті 139 КАС України, передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За приписами частин першої, другоїстатті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. 
Згідно із частинами третьою - п`ятоюстатті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Щодо аргументів апелянтів щодо відсутності доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу наданих позивачем, колегія суддів констатує, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено такі документи: договір про надання правничої допомоги № 16/04/25-1 від 16.04.2025, укладений між позивачем та адвокатським бюро «Анни Фукс»; додаткову угоду № 1 від 10.07.2025 до договору про надання правничої допомоги № 16/04/25-1 від 16.04.2025; акт надання послуг №4 від 10.07.2025; рахунок на оплату № 4 від 10.07.2025.
Пунктом 1.1 договору про надання правничої допомоги № 16/04/25-1 від 16.04.2025 передбачено, що Бюро зобов`язалося надавати клієнту правничу допомогу, пов`язану з підготовкою документів та представництвом інтересів клієнта в усіх органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, у судах загальної юрисдикції та, у випадку необхідності в Волинському окружному адміністративному, зокрема у справі № 826/17739/14, а клієнт зобов`язався приймати та оплачувати надану правничу допомогу на умовах, визначених цим Договором.
Пунктом 1.2 вказаного договору, сторони погодили, що правнича допомога, яка надається відповідно до пункту 1.1 договору, включає в себе: здійснення правової експертизи наданих клієнтом документів та надання відповідних висновків; підбір та аналіз законодавчої бази, підготовка запитів, листів, тощо; підготовка позовної заяви, заяви про зміну предмету та/або підстав позову, заперечень, пояснень, клопотань, заяв та інших, необхідних для надання правничої допомоги документів; представництво інтересів клієнта, в тому числі у судах загальної юрисдикції, зокрема, у Волинському окружному адміністративному; складання клопотань, заяв, пояснень, доводів, заперечень, доповнень, уточнень та інших необхідних документів; ознайомлення з матеріалами справи; за необхідності складання та подання апеляційних та касаційних скарг; надання інших юридичних та адвокатських послуг, що стосуються предмету цього Договору.
Відповідно до пункту 2.1. вказаного договору, за домовленістю сторін вартість послуг по веденню справи та представництву інтересів клієнта судах погоджується ними в додаткових угодах, в залежності від обсягу та складності наданих послуг та виконаної роботи адвоката.
Додатковою угодою № 1 від 10.07.2025 до договору про надання правничої допомоги № 16/04/25-1 від 16.04.2025 сторони погодили, що на виконання пункту 2.1. Договору сторони погодили, що вартість послуг по веденню справи та представництву інтересів клієнта у справі № 826/17739/14 в Волинському окружному адміністративному суді складає 70 000,00 грн, які сплачуються не пізніше 80 банківських днів з моменту винесення рішення Волинським окружним адміністративним судом за реквізитами вказаними в Договорі. Клієнт може здійснити оплату в будь-який час, але не пізніше не пізніше 80 банківських днів з дня винесення рішення Волинського окружного адміністративного суду.
10.07.2025 сторонами підписано акт надання послуг № 4 на суму 70000,00 грн за надання правничої допомоги.
У контексті доводів апелянтів про те, що витрати на професійну правничу допомогу, є неспівмірними зі складністю справи, колегія справи враховує характер складності справи та вважає, що справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань апелянтів є сума 20000,00 грн (пропорційно по 10000,00 грн з кожного з відповідачів).
Відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.
Водночас, на переконання колегії суддів, доводи апеляційних скарг не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному додатковому рішенні.
За таких обставин, додаткове рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянтів, викладені у скаргах, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення судом першої інстанції було дотримано вимоги законодавства, а тому, відсутні підстави для його скасування.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За правилами статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328-331 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко 

Судді В.В. Кузьменко 

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 16.01.2026.