ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

19 січня 2026 року	Справа №160/31483/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (адреса 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 6.17-а ЄДРПОУ 44118658) про скасування податкових повідомлень-рішень
УСТАНОВИВ:

31 жовтня 2025 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- податкові повідомлення-рішення форми С №0016800708 від 10.01.2025 року на суму 107785,00 грн та форми ПС №0016820708 від 10.01.2025 року на суму 1020,00 грн, винесені ГУ ДПС України у Дніпропетровській області скасувати повністю.
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що із викладеними у акті перевірки висновками ФОП не погоджується, вважає їх передчасними, хибними, такими, що не відповідають встановленим під час проведення перевірки обставинам, яким контролюючий орган взагалі не надає оцінки факту направлення під час проведення перевірки документів, що свідчать про ведення ФОП обліку товарних запасів, засобами поштового зв`язку через відмову прийняття таких документів перевіряючим, самій відмові перевіряючого у прийнятті документів, так само проігноровано додані до заперечень документи.
Ухвалою від 05 листопада 2025 року суд відкрив провадження в адміністративній справі № 160/31483/25 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
21.11.2025 року Головне управлінням ДПС у Дніпропетровській області подало письмовий відзив на позов, в якому відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач зазначає, що за результатами перевірки складено відповідний акт №3863/04/36/07/08 РРО/3001808739 від 04.12.2024 року, в якому відображені порушення п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині неведення у встановленому законодавством порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації та п.85.2 ст.85 ПК України в частині ненадання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки. 
ФОП ОСОБА_1 . відмовився від підписання акта фактичної перевірки, тому посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт, що засвідчує факт відмови від отримання примірника акту (довідки) фактичної перевірки або неможливості його вручення та підписання від 04.12.2024 року №000976/1 про що також зазначено в акті перевірки, тому акт перевірки №3863/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 04.12.2024 року з додатками було надіслано суб`єкту господарювання засобами поштового зв`язку за податковою адресою.
У письмовій вимозі про надання платником податків документів, складеною перевіряючими ГУ ДПС у Дніпропетровській області 26.11.2024 року, вказаний відповідний строк, до якого документи необхідно надати до контролюючого органу, а саме до 29.11.2024 року. 
Як зазначає позивач, документи були надані лише 03.12.2024 року. Позивач в ході перевірки не надав пояснення чи лист до податкового органу щодо неможливості надання у встановлений строк та не зазначив про недостатність часу для надання витребуваних документів. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що позивач пропустив строк для надання документів у визначений у письмовій вимозі термін.
На початок перевірки та на письмову вимогу на подальшому не надано документів, в тому числі щодо походження та ведення обліку ТМЦ, посадовими особами податкового органу було складено Опис товару, який знаходився у місці продажу. 
Позивач посилається на невірне зазначення кількості товару, який знаходився у магазині. Між тим, на підтвердження доводів, позивач не надав доказів на підтвердження власної позиції, що суперечить статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Посадовими особами контролюючого органу було пред`явлено наказ №5954-п від 21.11.2024 «Про проведення фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 – ОСОБА_1 та ознайомлено з направленнями на проведення перевірки від 26.11.2024 №10701, №10700 та службовими посвідченнями осіб, які зазначені в направленнях. 
Наказ №5954-п від 21.11.2024 року та направлення на проведення фактичної перевірки від 26.11.2024 №10701, №10700 було належним чином вручено ОСОБА_1 , про що свідчать його особистий підпис у вищезазначених документах. 
Фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова 9А, проведено на підставі п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, п.п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу. ХХ ПК України. 
За результатами перевірки складено акт №3863/04/36/07/08 РРО/3001808739 від 04.12.2024 року.
Перевіркою встановлені такі порушення: 
- п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині неведення у встановленому законодавством порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації;
- п.85.2 ст.85 ПК України в частині ненадання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Не погодившись з висновками викладеними в акті перевірки, позивач подав заперечення, за результатами розгляду яких висновки акту перевірки № 3863/04/36/07/08 РРО/3001808739 від 04.12.2024 року залишені в силі.
28.01.2025 року ФОП ОСОБА_1 отримано податкові повідомлення-рішення форми С №0016800708 від 10.01.2025 року на суму 107 785,00 грн та форми ПС № 0016820708 від 10.01.2025 року на суму 1020,00 грн, винесені ГУ ДПС України у Дніпропетровській області.
29.01.2025 року ФОП ОСОБА_1 направив до ДПС України скаргу про на податкові повідомлення-рішення форми С №0016800708 від 10.01.2025 року на суму 107 785,00 гривень та форми ПС №0016820708 від 10.01.2025 року на суму 1020,00 гривень, за результатами розгляду скарги відповідно до листа про результати розгляду скарги від 28.03.2025 року №8748/6/99-00-06-03-01-06 скаргу залишено без задоволення.
Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями форми С №0016800708 від 10.01.2025 року на суму 107785,00 грн та форми ПС №0016820708 від 10.01.2025 року на суму 1020,00 грн, винесені ГУ ДПС України у Дніпропетровській області, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин та релевантні їм джерела права.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.
Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).
Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
За змістом наведених норм, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за умови наявності у контролюючого органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкової дисципліни у сферах здійснення розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Правове формулювання пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України контекст якої передбачає (встановлює) можливість проведення перевірки, як за наявності виключно (хоча б) однієї підстави, вказаної в цій нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у їх сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки.
Стосовно порушення позивачем п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-В.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами і доповненнями. Дія закону поширюється на всіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Встановлення норм щодо незастосування реєстраторів розрахункових операцій у інших законах, крім Податкового кодексу України, не допускається (абзац 2 преамбули Закону №265/95-ВР).
Відповідно пункту 12 статті 3 Закону №265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівкові формі та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (надання послуг), а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.
Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до статті 3 Закону № 265, Податкового кодексу України та підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України розроблено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, який затверджений наказом МФУ № 496 від 03.09.2021.
Порядок визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.
Згідно із даного порядку документами, які підтверджують облік та походження товарів є форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку та первинні документи (опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару, дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару).
Облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку. Всі записи ведуться в хронологічному порядку надходження та вибуття товарів.
Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.
Форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі.
Форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.
Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).
Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.
Під час їх знаходження в приміщенні магазина перевіряючим було надано доступ до оригіналів таких документів, як форми обліку товарних запасів та прибуткових накладних і ТТН за отриманням товарів, зазначених у формах обліку.
26.11.2024 підприємець отримав письмову вимогу перевіряючи, про надання 29.11.2024 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області документів, що пов`язані з предметом перевірки в тому числі документи обліку та походження товару, про що свідчить його особистий підпис.
Всі документи, які було запитано контролюючим органом, в порядку, передбаченому п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України, позивач направив до контролюючого органу у відправленні 4910100024323, копія якого наявна в матеріалах справи.
Податковий орган зазначає, що до перевірки не надано первинних документів щодо отримання (походження) товару в зазначеному магазині, електрону або паперову форму обліку товарних запасів, до перевірки не надано вартість необлікованих в установленому порядку товарів, які знаходяться в реалізації без надання первинних документів на суму 170 785,00 грн..
Щодо ненадання документів, суд зазначає таке.
Згідно із підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи наділені правом запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Згідно із статтею 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (п. 44.1).
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності (пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України).
Верховний суд України у постанові від 11.01.2024 по справі №420/12275/23 дійшов, зокрема, висновку про відсутність підстав для притягнення платника податків до відповідальності за статтею 20 Закону №265 у випадку, коли на початок проведення фактичної перевірки він не мав можливості надати такі документи посадовим особам контролюючого органу, проте до закінчення фактичної перевірки усі документи були надані.
Суд дослідив матеріали справи та встановив, що в приміщенні магазина перевіряючим було надано доступ до оригіналів таких документів, як форми обліку товарних запасів та прибуткових накладних і ТТН за отриманням товарів, зазначених у формах обліку
Всі документи, які було запитано контролюючим органом, в порядку, передбаченому п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України, позивач направив до контролюючого органу у відправленні 4910100024323, копія якого наявна в матеріалах справи.
Відповідач не заперечує, що документи були надані 03.12.2024 року
Суд звертає увагу, що ці самі документи були долучені до заперечень, а надані до заперечень на акт перевірки документи є невід`ємною частиною матеріалів перевірки і мають бути враховані контролюючим органом під час прийняття рішення, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.09.2023 у справі № 280/11956/21. Оскільки Форма обліку товарних запасів та документи, що підтверджують походження товарів (договір комісії, акти приймання-передачі товарів), які представники контролюючих органів отримали в приміщенні магазину та поштою шляхом надіслання їх на поштову адресу податкового, проте не взяли до уваги під час складення спірного акта, а потім ці документи були долучені до заперечень на акт перевірки, то, виходячи з вищевказаної правової позиції Верховного Суду, вони є такими, що надані під час перевірки, що виключає можливість застосування до позивача фінансової санкції, встановленої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Таким чином, враховуючи викладене вище, суд зробив висновок, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 10.01.2025 року № 0016800708 про застосування відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 107 785,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.
Стосовно порушення п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-В, суд зазначає таке.
Позивач вказує, що під час знаходження перевіряючих в приміщенні магазина останнім було надано доступ до оригіналів таких документів, як форми обліку товарних запасів та прибуткових накладних і ТТН за отриманням товарів, зазначених у формах обліку.
Доказів протилежного відповідач суду не надав та не заперечував ці твердження позивача.
Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі № 815/5615/15 вказав, що відсутність акта, який засвідчує факт відмови надати первинні документи (товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, податкові накладні, змінні звіти) свідчить про неповноту та необ`єктивність перевірки, здійсненої посадовими особами податкового органу.
Крім цього, Верховний Суд в постанові від 05.4.2023 по справі № 420/7844/20 зазначив, що у розділі V Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачена відповідальність за порушення вимог лише цього Закону. Зокрема, фінансова санкція, встановлена статтею 20 названого Закону, може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів. Законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону № 996-ХIV покладено на уповноважену особу.
Також, в постанові від 05.04.2023 по справі № 420/7844/20 Верховний Суд вказав, що сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Дніпропетровській області від 10.01.2025 року № 0016820708 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Доводи відповідача не спростовують протиправність прийнятого ним рішення.
Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, і не довів правомірність свого рішення, суд зробив висновок про задоволення позову.
У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач за звернення до суду з цим позовом сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 29.10.2025 року № 261.
Керуючись ст. 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (адреса 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 6.17-а ЄДРПОУ 44118658) про скасування податкових повідомлень-рішень – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0016800708 від 10.01.2025 року на суму 107 785,00 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0016820708 від 10.01.2025 року на суму 1020,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49000, код ЄДРПОУ 44118658) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 3028,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук