Справа № 420/30796/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
І. Зміст позовних вимог.
До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, вч НОМЕР_1 ), у якому, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення військової частини НОМЕР_1 від 29 серпня 2025 року № 19504 про відмову у задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 10 грудня 2024 року про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту “г” пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” за сімейними обставинами;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати наказ про звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з військової служби на підставі підпункту “Г” пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” за сімейними обставинами - у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, за відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи.
II. Позиція позивача та заперечення відповідача.
На обґрунтування вказаних вимог представник позивача зазначає, що з 31 січня 2023 року позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення управління штабу батальйону взводу зв`язку 1 механізованого батальйону. Маючи намір звільнитися з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснювати догляд за своєю матір`ю – особою з інвалідністю ІІ групи, позивачем 10.12.2024 р. було подано рапорт про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту «г» пункту « 2» частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII за сімейними обставинами, додавши до нього документи. Враховуючи, що вказаний рапорт не був розглянутий відповідачем та повернутий позивачу з відповідними «зауваженнями», рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 420/39848/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2025 року у справі № 420/39848/24, було зобов`язано в/ч НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 10.12.2024 та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні. На виконання даного судового рішення, військовою частиною НОМЕР_1 прийнято рішення від 29..08.2025 року про відмову у звільненні позивача з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.92 №2232-XII за сімейними обставинами, яке за позицією позивача ґрунтується на підставах, які вже або були оцінені судом під час вирішення справи № 420/39848/24, або не можуть мати нічого спільного з законними підставами відмови у звільненні особи з військової служби. Позивач вважає дану відмову відповідача безпідставною, оскільки, на його думку, ним доведено документально наявність передбаченої законом підстави для звільнення з військової служби згідно з пп.“г” п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-ХІІ, що стало підставою звернення до суду.
Відповідач у справі не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву, про яке йому було роз`яснено ухвалою суду від 15.09.2022 року, яка була надіслано в його електронний кабінет 16.09.2025 року.
Відповідно до ч. 6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
III. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 15.09.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Оскільки відсутні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді механіка-водія-електрика взводу зв`язку 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у званні солдат.
10.12.2024 р. позивачем на ім`я командира взводу зв`язку 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 подано рапорт (вх. №46381) з клопотанням перед вищим командуванням про звільнення ОСОБА_1 з лав Збройних Сил України у запас на підставі пп. “г” п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, яка згідно висновку Авангардівської ЛЛК № 387 від 05.06.2024 р. та висновків ЛКК ТОВ « Медицина» № 67183 від 05.06.2025 р. та № 80655 від 05.06.2025 про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі потребує постійного догляду. При цьому факт відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення у матері ОСОБА_2 , підтверджується свідоцтвом про смерть батька - ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданим Подільським ВРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
До вищевказаного рапорту долучені наступні копії документів: паспорт ОСОБА_1 ; рнокпп ОСОБА_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 , паспорт ОСОБА_2 , рнокпп ОСОБА_2 , пенсійне посвідчення ОСОБА_2 , довідка № 552752 до акта огляду медико-соціального експертною комісією, висновок Авангардівської ЛКК № 387 від 05.06.2024 р., довідка Очаківської міської ради Миколаївської області від 06.09.2024 року № 7519 про склад сім`ї; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 ; свідоцтво про смерть батька ОСОБА_3 
10.12.2024 р. командиром військової частини НОМЕР_1 рапорт ОСОБА_1 від 10.12.2024 р. за вх. № 46381 від 10.12.2024 р. був повернутий позивачу з зауваженнями помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальника юридичної служби, викладеними на останній сторінці рапорту “Нормою ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу”, а саме підпунктом 3 частини 12 статті 26 передбачена необхідність здійснювати догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), яка є особою з інвалідністю І чи ІІ групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеню споріднення такої особи … (далі за текстом). В акті огляду сімейного стану в/с № 3 зазначені відомості лише зі слів особи яка потребує догляду, втім жодних документальних підтверджень не надано, також про осіб другого ступеню споріднення не зазначено абсолютно нічого. Власне акт навіть не підписаний військовослужбовцем та особою яка потребує догляду. Надана копія акту не завірена відповідно до вимог чинного законодавства”.
Позивач не погодившись з таким розглядом його рапорту оскаржив бездіяльність військової частини НОМЕР_1 до суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 420/39848/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт від 10.12.2024 ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту “г” пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків, який є особою з інвалідністю ІІ групи, за відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні. 
29.08.2025 р. т.в.о командира військовою частиною НОМЕР_1 листом № 19504 повідомив позивача про те, що рапорт від 10 грудня 2024 року механіка-водія- електрика взводу зв`язку НОМЕР_5 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за сімейними обставинами з урахуванням правової оцінки, наданої Одеським окружним адміністративним судом у рішенні від 30.04.2025 р у справі №420/39848/24 не підлягає задоволенню, з огляду на таке
1) всупереч пункту 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення №1153/2008), затвердженого Указом президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 у рапорті від 10.12.2024 р не вказано ТЦК та СП до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця;
2) щодо Висновку № 387 від 05.06.2024 р., то він видано для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги догляду на непрофесійній основі зі строком дії до 05.06.2025 р., не містить всіх реквізитів, згідно форми №080-4/о визначених у Інструкції № 407, зокрема у п. 4 Висновку вказано рекомендовані соціальні послуги: отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, а «Члени комісії» двічі вказано прізвище та ініціали « ОСОБА_5 » та міститься візуально ідентичні підписи». Отже, висновок № 387 від 05.06.2024 р. не містить всіх вимог, які згідно форми №080-4/о повинен містити «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», затверджений наказом Міністерством охорони здоров`я України 09.03.2021 №407 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я».
3) щодо Висновку № 80655 від 05.06.2025 р., то він видано для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги догляду на непрофесійній основі, зі строком дії до 05.06.2026 р., при цьому взагалі не вказано (не підкреслено) рекомендовані соціальні послуги. Отже, даний Висновок не може вважатися таким, що оформлений з дотриманням відповідної процедури.
4) щодо Акту № 3 обстеження сімейного стану військовослужбовця від 05.12.2024 р., за яким у матері ОСОБА_1 є донька ОСОБА_6 , яка проживає на території тимчасово окупованій російською федерацією, то виникають обґрунтовані сумніви наявності у органу місцевого самоврядування (Очаківської міської ради) точної та достовірної інформації щодо проживання на таких територіях. Крім того, обстеження сімейного стану ОСОБА_1 здійснювалось не за місце його реєстрації чи фактичного проживання, а за місцем фактичного проживання його матері, в акті обстеження сімейного стану не вказані особи другого ступеня споріднення, відсутність підпису особи, яка потребує догляду в акті. Згідно довідки про склад сім`ї вих. № 7519 від 06.09.2024 р, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і до складу його сім`ї входить мати - ОСОБА_2 . А згідно довідки виконавчого комітету Куяльницької сільської ради за №5115-700165874 від 09.12.2022, видану матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 та фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 . Отже, відсутність, станом на дату подання рапорту, документів, котрі б однозначно свідчили про проживання матері ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , за однією з вищенаведених адрес, слід дійти до висновку про неможливість, за таких обставин, встановлення наявності чи відсутності співпадіння за кожною з осіб, стосовно яких ОСОБА_1 стверджується про їх неможливість здійснення постійного догляду за його матір`ю в силу тих чи інших обставин, критеріям/ознакам законодавчо визначеного поняття ’’член сім`ї" у розрізі з`ясування підстав для звільнення позивача з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". 
5) додані до рапорту копії документів не засвідчені у встановленому законодавством порядку; 
6) Акт №3 від 05.12.2024 р. затверджений головою комісії - т.в.о. ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_7 , а не керівником РТЦК та CП.
Вважаючи протиправною відмову відповідача у звільненні з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-XII, позивач звернувся до суду із цим позовом.
V. Норми права, які застосував суд.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє станом на сьогоднішній день.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон № 2232-XII; у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), яким передбачено, зокрема
- військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) ( підпункт “г” пункту 2 частини четверної статті 26 Закону № 2232-XII);
- військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах під час дії воєнного стану: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я; ( абз 13 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-XII) 
- звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України. (частина сьома статті 26 Закону № 2232-XII)
- Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі Положення №1153/2008) передбачено, зокрема 
- військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця. ( п. 233 розділу XII Положення №1153/2008)
- накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин (пункт 241 Положення № 1153/2008).
- звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них. ( підпункт 2 пункту 225 Положення № 1153/2008).
Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція № 170 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено
- звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення. ( пункт 12.1 Інструкції №170) 
- звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення. ( абзац 2 пункту 14.10 Інструкції №170)
- документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України (абзац 13 пункту 14.10 Інструкції № 170).
Додатком 19 Інструкції № 170 затверджений Перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, пунктом 5 якого передбачено, що при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом г пункту 1 частини четвертої, підпунктом ґ пункту 2 частини п`ятої, підпунктом г пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).
VI. Оцінка та висновок суду.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що з моменту 24 лютого 2022 року (Укази Президента України № 64/2022 та № 69/2022) військовослужбовці звільненню не підлягають, крім випадків, визначених статтею 26 Закону № 2232-XII.
Так, за змістом вищенаведеного підпункту «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
При цьому, зі змісту наведеного вище абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону № 2232-XII вбачається, що для звільнення з військової служби у випадку необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, достатньою є наявність однієї з таких умов:
- відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи;
- інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Таким чином «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. 
У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону № 2122-IX.
Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 лютого 2025 року по справі № 380/16966/24.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації в лавах ЗСУ, зокрема, у військовій частині НОМЕР_1 на посаді механіка-водія-електрика взводу зв`язку 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 маючи військове звання солдат.
10.12.2024 позивач звернувся до відповідача із рапортом, в якому просив звільнити його з військової служби в запас у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю ОСОБА_2 , особою з інвалідністю ІІ групи, надавши докази для підтвердження необхідності здійснення постійного догляду за матір`ю з інвалідністю IІ групи та відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення його матері, які б могли здійснювати такий догляд.
Предметом оскарження у даній справі є лист військової частини НОМЕР_1 від 29 серпня 2025 року № 19504, яким позивачу повторно відмовлено у звільненні з військової служби в запас у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю, особою з інвалідністю ІІ групи за результатами розгляду його рапорту від 10 грудня 2024 року, з урахуванням висновків суду у справі № 420//39848/24, указавши про недоведеність позивачем підстав для звільнення його з військової служби.
Вирішуючи дані спірні правовідносини, суд зазначає, що ключовим спірним питанням є наявність у позивача, передбачені Законом № 2232-XII підстави для звільнення його з військової служби й відповідно у відповідача підстави для фактичної відмови щодо такого звільнення.
Як зазначалось вище, перша відмова відповідача у звільненні позивача звільнення з військової служби на підставі пп. “г” п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-ХІІ за поданим ним рапортом від 10.12.2024 року була предметом судового розгляду в адміністративній справі за № 420/39848/24.
Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі № 420/39848/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 10.12.2024 про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту “г” пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за хворою матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, за відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні.
Даний висновок суду у даній справі вмотивований тим, що з метою звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ, позивач звернувся із відповідним рапортом, до якого на підтвердження передбаченої законом обставини надав, зокрема:
- довідку від 13.12.2024 до акту МСЕК Серія 12 ААА №552752, відповідно до якої матері позивача призначено ІІ групу інвалідності, за загальним захворюванням кат. Б, довічно. Висновок про умови та характер праці потребує стороннього догляду, обмеж. фізичного навантаження.
-висновок Авангардівської лікарсько консультативної комісії КНП Авангардівська АЗПСМ №387 від 05.06.2024, виданий ОСОБА_2 (матері позивача) про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі форми №080-4/о. Рекомендовано соціальні послуги: отримання соціальної послуги із догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Висновок дійсний до 05 червня 2025 року.
- висновок Авангардівської лікарсько консультативної комісії КНП Авангардівська АЗПСМ №387, за яким встановлений діагноз: ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Церебральний атеросклероз. Дисцикуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ступеня. Остеохондроз шийного відділу хребта. Висновок ЛКК: має високий ступень втрати здоров`я, що спричиняє недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб. Потребує постійного стороннього догляду.
- акт №3 від 05.12.2024 обстеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 , складений комісією у складі військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 та службових осіб Подільської РДА, на підставі ч.23,25,26,27,28 п.5 Додатку №19 до Інструкції №170 та рапорту солдата ОСОБА_1 від 03.12.2024 №18500. Указаним актом зокрема встановлено: Прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка потребує догляду (адреса проведення обстеження) АДРЕСА_3 (довідка від 09.12.2022 року №5110-7001658748 про взяття на облік ВПО); Документ, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду (постійного догляду) (за наявності інвалідності), довідка до акту огляду МСЕК від 13.12.2021 серія 12 ААА №552752; Документ, що підтверджує потребу особи в наданні соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, висновок від 05.06.2024 №287. Родинний зв`язок між військовослужбовцем та особою, яка потребує догляду, постійного догляду: першого ступеня споріднення син/мати (свідоцтво про народження НОМЕР_4 ). Інформація про інших членів сім`ї особи, яка потребує догляду (постійного догляду), які відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд): першого ступеня споріднення зі слів особи, яка потребує догляду – дочка. Підстави неможливості здійснення ними догляду (постійного догляду) (за наявності такої особи) – дочка знаходиться під тимчасово російською окупацією; другого ступеня споріднення – “прочерк”. З огляду на вказані обставини судами першої та апеляційної інстанцій зроблено висновок, що позивачем було надано достатньо документів для розгляду поданого ним рапорту від 10.12.2024.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (частина 4 ст. 78 КАС України) 
Як вбачається з оскаржуваного листа військової частини НОМЕР_1 від 29 серпня 2025 року № 19504, то висновок про недоведеність позивачем підстав для звільнення його з військової служби за вказаних вище підстав вмотивований тим, що 
1) всупереч пункту 233 Положення №1153/2008 у рапорті від 10.12.2024 р не вказано ТЦК та СП до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця;
2) Висновок Авангардівської лікарсько консультативної комісії КНП Авангардівська АЗПСМ № 387 від 05.06.2024 р. не відповідає вимогам форми № 080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі», затверджений наказом Міністерством охорони здоров`я України 09.03.2021 №407 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я».
3) Висновок ЛКК ТОВ «Медицина» № 80655 від 05.06.2025 р., то він не може вважатися таким, що оформлений з дотриманням відповідної процедури.
4) Акт № 3 обстеження сімейного стану військовослужбовця від 05.12.2024 р. містить дані щодо доньки ОСОБА_6 , яка проживає на території тимчасово окупованій російською федерацією, проте виникають обґрунтовані сумніви наявності у органу місцевого самоврядування (Очаківської міської ради) точної та достовірної інформації щодо проживання на таких територіях. При цьому, обстеження сімейного стану ОСОБА_1 здійснювалось не за місце його реєстрації чи фактичного проживання, а за місцем фактичного проживання його матері. В акті обстеження сімейного стану не вказані особи другого ступеня споріднення, відсутність підпису особи, яка потребує догляду в акті. Акт № 3 від 05.12.2024 р. затверджений головою комісії - т.в.о. ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_7 , а не керівником РТЦК та CП. 
5) додані до рапорту копії документів не засвідчені у встановленому законодавством порядку; 
Тобто, обставини, з якими відповідач пов`язує повторну оскаржувану відмову, свідчать про те, що фактично вказаним обставинам вже була надана правова оцінкам судами під час розгляду справи № 420/39848/24.
Зокрема, судами першої та апеляційної інстанцій у справі № 420/39848/24 були спростовані доводи відповідача щодо зауважень до висновку № 387 від 05.06.2024 р. в частині того, шо такий висновок видано для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги догляду на непрофесійній основі не містить всіх реквізитів, згідно форми №080-4/ о визначених у Інструкції №407, вказавши, що на думку колегії суддів на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості, достовірності, чи відповідності формі медичних документів. Пацієнт не відповідає за правильність наданих медичних документів та не повинен контролювати її складання та відповідність формі.
В контексті вказаного, суд вважає, що зауваження відповідача до змісту висновку ЛКК ТОВ «Медицина» № 80655 від 05.06.2025 р., свідчать про перекладання на позивача, а не ЛКК ТОВ «Медицина», обов`язку доведення дотримання процедури його оформлення, який не має ніякого відношення до його складання та повноти змісту такого висновку.
Щодо зауважень відповідача до змісту Акту № 3 обстеження сімейного стану військовослужбовця від 05.12.2024 р., в частині наявності у відповідача обґрунтованого сумніву в наявності у органу місцевого самоврядування (Очаківської міської ради) точної та достовірної інформації щодо проживання доньки ОСОБА_6 , як члена сім`ї першого ступеня споріднення хворої матері позивача, яка проживає на території тимчасово окупованій російською федерацією, то суд під час розгляду справи відповідачем не були надані докази обґрунтованого сумніву у встановлені вказаного факту.
Натомість, суд не вбачає підстав для сумніву у достовірності вказаних обставин, засвідчених в акті №3 від 05.12.2024 обстеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 , складеному комісією у складі військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 та службових осіб Подільської РДА з дотриманням вимог до його складення згідно пункту 5 Додатку № 19 до Інструкції № 170.
Так, зі змісту вказаного Акту вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована/проживає за адресою АДРЕСА_3 (довідка від 09.12.2022 року №5110-7001658748 про взяття на облік ВПО). Для військовослужбовця ОСОБА_1 є родичкою першого ступеня споріднення. При цьому, зі слів особи, яка потребує догляду із числа інших осіб, першого ступеня споріднення є донька, яка між тим не може здійснювати постійний догляд оскільки знаходиться під тимчасово російською окупацією (Кінбурській косі Миколаївського району, Миколаївської області). Вказаним Актом також не зафіксовано встановлених інших осіб, другого ступеня споріднення, які б могли здійснювати постійний догляд. Висновок акту: під час обстеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 встановлено, що ОСОБА_2 , доводиться військовослужбовцю членом сім`ї першого ступеня споріднення, являється інвалідом ІІ групи, та за висновком від 05.06.2024 №387 їй рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, особи, які надають, або можуть їх надавати зі слів матері, відсутні.
З огляду на вказане суд вважає, що відповідачем не доведено належними доказами факт наявності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення у хворої матері позивача, як підстава для відмови у його звільненні з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ.
Щодо інших зауважень ( не зазначення до якого ТЦК та СП направити особову справу військовослужбовця, обстеження сімейного стану військовослужбовця не за місце його реєстрації чи фактичного проживання, не засвідчені документи у встановленому законодавством порядку, комісія, яка проводила обстеження сімейного стану Позивача не відповідає “уявленням” військової частини щодо її складу), то суд вважає їх такими, що не спростовують наявні в матеріалах справи вищенаведені висновки Авангардівської ЛКК КНП Авангардівська АЗПСМ № 387 від 05.06.2024 р. та ЛКК ТОВ «Медицина» № 80655 від 05.06.2025 р., які є достатніми та належними доказами підтвердження того, що матір позивача, яка є особою з інвалідністю ІІ групи потребує стороннього постійного догляду.
Крім того, суд приймає до уваги, що в судовому рішенні по справі № 420/39848/25 суди також дійшли висновки про те, що відповідні висновки ЛКК є належним доказом того, що матір військовослужбовця позивача потребує стороннього постійного догляду. 
Ураховуючи встановлені судом обставин справи, підтверджені відповідними доказами, щодо необхідності здійснення постійного догляду за хворою матір`ю ОСОБА_2 , особою з інвалідністю ІI групи, відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які б могли забезпечити та погодились здійснювати відповідний догляд, суд дійшов висновку про недоведення військовою частиною НОМЕР_1 правомірності свого рішення щодо відмови позивачу у звільненні з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону № 2232-XII.
Натомість на переконання суду позивачем разом з рапортом від 10.12.2024 про його звільнення з лав Збройних Сил України у запас на підставі пп. “г” п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, надано достатньо доказів для підтвердження необхідності здійснення постійного догляду за матір`ю з інвалідністю IІ групи та відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення його матері, які б могли здійснювати такий догляд.
З огляду на викладене вище, суд вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання військову частину НОМЕР_1 видати наказ про звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з військової служби на підставі підпункту “Г” пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” за сімейними обставинами - у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, за відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи.
Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
VII. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI “Про судовий збір”, у зв`язку з чим підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,
вирішив:
Позов ОСОБА_1 (57555, Миколаївська область, Очаківський р-н, с. Василівка, РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення військової частини НОМЕР_1 від 29 серпня 2025 року № 19504 про відмову у задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 10 грудня 2024 року про звільнення з лав Збройних Сил України на підставі підпункту “г” пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” за сімейними обставинами.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати наказ про звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з військової служби на підставі підпункту “Г” пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” за сімейними обставинами - у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, за відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна