ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
14 січня 2026 року
м. Харків
справа № 638/1440/25
провадження № 22-ц/818/1732/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,
розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2025 року, постановлене під головуванням судді Латки І.П.,-
в с т а н о в и в:
У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №318463059 від 21 вересня 2023 року у розмірі 34028,40 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу у сумі 7000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за Договором кредитної лінії № 318463059 від 21 вересня 2023 року у розмірі 34028 (тридцять чотири тисячі двадцять вісім) грн 40 коп. та судові витрати у розмірі 5422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) грн 40 коп., з яких: судовий збір – у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу – у розмірі 3000,00 грн. 

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» про стягнення з нього заборгованості та стягнути з позивача на його користь судові витрати. 
В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи. 
Вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження пропозиції з боку Первісного кредитора укласти в Особистому кабінеті електронний Кредитний договір, оскільки відсутня як пропозиція укласти електронний договір (оферту), так і прийняття ним такої пропозиції в електронній формі, надана позивачем «Заявка на отримання грошових коштів в кредит» від 21.09.2023, не має реквізитів документу, в ній відсутній його підпис, номер нібито його банківської картки зазначено неповно. А тому вважає, що доказів підписання ним електронного договору №31846059 про надання споживчого кредиту, не надано, оскільки відсутні докази того, що одноразовий ідентифікатор HQWJ-8535, є його електронним підписом, у наданих позивачем до суду, документах. Вважає, що надані позивачем документи не містять відомостей про отримання ним кредитних коштів, що суперечить положенням статті 1046 ЦК України, відповідно до якої, договір позики є укладеним з моменту передання грошей, а «платіжне доручення», надане до суду позивачем, не містить ані підпису платника, ані номеру його рахунку, ані найменування надавача платіжних послуг отримувача, що на думку відповідача, свідчить про те, що приведений документ, є неналежним доказом по справі.
Крім цього, апелянт вважає, що судом першої інстанції не було досліджено обставини щодо підтвердження оплати за уступку права вимоги до боржників клієнта за всіма трьома договорами факторингу та не надано доказів проведення розрахунків між сторонами договів факторингу, а саме: від 28.11.2018 за №28.1118-01, укладеними між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»; від 31.07.2024 року – за №31/0724-01, укладеним між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»; від 29.05.2025 року – за №29/05/25-Е, укладеним між ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС». Вважає, що суду не надано доказів по всіх трьох договорах факторингу, щодо передачі кожному новому фактору даних, за нібито укладеним ним кредитним договором. Як зазначає апелянт, спочатку було складено договір факторингу від 28.11.2018 за №28.1118-01 в редакції додаткової угоди від 31.12.2020, за якою було передано право вимоги до нього, а вже потім, нібито було укладено кредитний договір №31846059 від 21.09.2023 на суму 7000 грн., що, на його думку повністю спростовує позовні вимоги позивача в повному обсязі, оскільки в наданих до суду документах щодо виконання договорів факторингу від 28.11.2028 за №28.1118-01 в редакції додаткової угоди від 31.12.2020, відсутнє його прізвище, що є обов`язковою умовою договору факторингу. Також відсутні докази, які засвідчують факт набуття прав вимоги за кредитним договором, оскільки позивачем замість доказу надано «копії витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу№1», а не «Реєстр прав вимоги» на трьох аркушах, на одному з яких назва, номер і дата реєстру, на другому – його прізвище та нібито укладений ним кредитний договір і сума боргу, а на третьому– електронні підписи сторін договору факторингу, проте, доказів того, що всі ці три аркуші є єдиним документом, на думку відповідача, суду не надано. 

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що 21.09.2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 318463059 на суму 7000 грн 00 коп. , який є електронним правочином та підписаний клієнтом, тобто, ОСОБА_1 електронним підписом, з використанням одноразового ідентифікатору – HQWJ-8535 21.09.2023 року, о 12:18:56 год., що відповідно до вимог ч.1 ст.638 ЦК України, свідчить про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, договір оформлено в електронній формі, а тому, такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. При цьому суд врахував, що без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства та ідентифікації позичальника, такий договір не був би укладений. Суд вважав, що договір містить податковий номер, номер засобів зв`язку, поштову та електронну адресу ОСОБА_1 , а з наданого позивачем платіжного доручення, встановлено, що кредитор здійснив переказ грошових коштів на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 у розмірі, визначеному кредитним договором. Доказів того, що на банківська картка № НОМЕР_1 не належить відповідачу, як і доказів того, що на вказану банківську картку не були зараховані кредитні кошти від первісного кредитора, відповідачем не надано. Натомість, позивачем було надано докази перерахування коштів відповідачу, первісний кредитор належним чином виконав умови кредитного договору, що зумовило виникнення у відповідача зобов`язання з повернення суми кредиту та сплати процентів. Відповідно до Розрахунку заборгованості, складеного директором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», заборгованість ОСОБА_1 за договором № 318463059, станом на 09.04.2024, складає: 7000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 27028,40 грн – заборгованість за процентами. Оскільки матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором, ані первісному кредитору, ані наступним кредитором, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний сплатити ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 318463059 у повному обсязі, а саме 34028,40 грн, з яких 7000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 27028,40 грн – заборгованість за процентами.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.09.2023 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 уклали Договір кредитної лінії № 318463059, відповідно до п. 2.1. якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 7000 грн 00 коп. (сім тисяч грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі – Правила).
Згідно з п. 5.1 Договору кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 4441-11XX-XXXX-5988, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором.
Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок Кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору, у строки передбачені Договором (п. 9.2.2.1 Договору).
Відповідно до п. 14.12, цей Договір є електронним документом і його невід`ємною частиною, відповідно до п. 14.1 Договору, є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надані Позичальнику до укладення Договору.
Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частина 1 ст.633 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право Кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як встановлено судом, Договір кредитної лінії №318463059 укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису, оскільки підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором «HQWJ-8535», відправленим 21.09.2023 о 12:18:24 год., введеним 21.09.2023 о 12:18:56 год. Крім того, ОСОБА_2 одноразовим ідентифікатором 8535, відправленим 21.09.2023 о 12:18:24 год., введеним 21.09.2023 о 12:18:56 год., підписав Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № 318463059 від 21.09.2023, чим підтвердив ознайомлення з аналогічними умовами кредитування, зокрема, сума кредиту – 7000,00 грн, на строк до 1857 днів (Дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження), процентна ставка: Дисконтна процентна ставка - 3,65%-766,50%, Індивідуальна процентна ставка 383,25-766,50%, Базова процентна ставка 766,50%, після закінчення Дисконтного періоду - 1087,700%.
Відповідно до пункту 4.1 укладеного договору, з метою укладення цього Договору, Позичальник, ознайомившись з Правилами. заповнив заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. При подачі Заявки Позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення Договору (перший Транш) та строк оплати обов`язкового платежу по процентам за користування Кредитом.
Відповідно до пункту 4.7 вказаного Договору, Кредитодавець в якості суб`єкта первинного фінансового моніторингу до укладення Договору та встановлення ділових відносин здійснив всі необхідні заходи для належної перевірки особи Позичальника, а саме - Верифікацію Позичальника, шляхом отримання інформації про Позичальника через Систему BankID НБУ.
Відповідно до пункту 4.10.5 вказаного Договору, Позичальник з використанням Комунікаційного ресурсу Кредитодавця в Особистому кабінеті перейшов до ознайомлення з Офертою, яка містить собі Паспорт Кредиту та проект Договору. Також Оферта у вигляді електронного документа відправлена на електронну пошту Позичальника. Одночасно ІКС Кредитодавця згенеровано Одноразові ідентифікатори для підтвердження ознайомлення з Паспортом Кредиту та для акцептування умов Договору, які направлено Позичальнику в СМС-повідомлені та/або повідомлені електронному листі на електронну пошту та/або в Особистому кабінеті. 
Відповідно до пункту 4.10.6 вказаного Договору, Позичальник ознайомився з інформацію, наведеною в Паспорті Кредиту, який надано Кредитодавцем Позичальнику у вигляді електронного документа, підписаного створенням кваліфікованого електронного підпису директора Кредитодавця, шляхом відправки Оферти електронним листом на адресу електронної пошти Позичальника та шляхом відображення Оферти в Особистому кабінеті. На підтвердження ознайомлення з Паспортом Кредиту, Позичальник вводить одноразовий ідентифікатор, направлений Кредитодавцем у спеціальному полі під Офертою в Особистому кабінеті.
Відповідно до пункту 4.10.7 вказаного Договору, Позичальник, ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти, надав згоду (акцепт) на укладення Договору, шляхом направлення повідомлення Кредитодавцю, яке підписано відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під Офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та зведення Одноразового ідентифікатора для підписання Договору та Одноразового ідентифікатора для підписання Паспорту Кредиту. Після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надійшло в Інформаційно-комунікаційну систему Кредитодавця, відповідно з цього моменту Кредитодавець повідомлений про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Кредитодавця щодо укладання Договору. Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням Договору зі сторони Кредитодавця є формування на дання на ознайомлення Позичальнику Оферти, а також генерація та направлення Позичальнику одноразового ідентифікатора. Підписання Договору зі сторони Позичальника, є направлення Позичальником повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор, отриманий від Кредитодавця, через Особистий кабінет.
Відповідно до пункту 4.10.8 Договору, після створення Сторонами електронних підписів Одноразовими ідентифікаторами, текст оферти, реквізити підписів, які дають змогу встановити дату та час вчинення кожною з Сторін дій, спрямованих на ознайомлення з Паспортом Кредиту та підписання цього Договору, та реквізити сертифікату кваліфікованого електронного підпису директора Кредитодавця, зберігаються в файлі формату, що унеможливлює зміну чи видалення інформації.
Відповідно до пункту 4.10.9, після формування фінального файлу з цим Договором, ІКС створює кваліфіковану електронну печатку Кредитодавця. Файл Договору та файл з даними кваліфікованої електронної печатки, що містить кваліфіковану мітку часу, одразу (до надання Кредиту) відправлено на електронну пошту Позичальника та стали доступними для скачування в Особистому кабінеті Позичальника
Відповідно до пункту 4.11, після виконання всього переліченого в п. 4.10. Договору, Кредитодавець ініціює надання Кредиту, способом, вказаним Позичальником в цьому Договорі.
Відповідно до п.5.1. Договору, кожен окремий Транш за цим Договором, надається Позичальнику, шляхом ініціювання кредитного переказу грошових коштів, з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки № 4441-11XX-XXXX-5988, що відбувається не пізніше, ніж протягом 3 (трьох) банківських днів, з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором.
Відповідно до пункту 14.2 Договору, Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем з приводу укладення цього Договору, в якості підписів Сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Під час виконання цього Договору, для цілей ініціювання отримання нових Траншів чи Пролонгацій, сторони використовують Логін та Пароль від Особистого кабінету, в якості простого електронного підпису Позичальника в розумінні Закону України «Про електронні довірчі послуга».
Як вбачається з наданих позивачем доказів, перед укладенням Кредитного договору Відповідач, з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: - перейшов на офіційний сайт Первісного кредитора - www.moneyveo.ua, - зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, - за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання (а.с.255). Після чого, пройшов належну перевірку - верифікацію (п.4.7 Договору.), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною Кредитного договору, 
Враховуючи Порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», положення п. 14.12 Кредитного договору, цей договір було укладено на сайті позикодавця та ОСОБА_1 підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором HQWJ-8535 21.09.2023 року о 12:18:56 год. При цьому, без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства та ідентифікації позичальника, такий договір не був би укладений.
Договір містить податковий номер, номер засобів зв`язку, поштову та електронну адресу ОСОБА_1 .
Відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між Відповідачем та Первісним кредитором не був би укладений.
Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21.
Відповідно до пункту 14.1, невід`ємною частиною цього Договору, є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Кредитодавця www.moneyveo.ua.
З долученого позивачем до позовної заяви електронного примірника кредитного договору, у форматі PDF вбачається, що він є електронним правочином, підписаний клієнтом електронним підписом одноразовим ідентифікатором «HQWJ» 21.09.2023 року о 12:18:56 год. (а.с.252), а з  Паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до даного Договору, вбачається, що він підписаний клієнтом електронним підписом одноразовим ідентифікатором «8535» 21.09.2023 року о 12:18:56 год.
Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису, накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до пункту 14.2 Договору, Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем з приводу укладення цього Договору, в якості підписів Сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Під час виконання цього Договору, для цілей ініціювання отримання нових Траншів чи Пролонгацій, сторони використовують Логін та Пароль від Особистого кабінету, в якості простого електронного підпису Позичальника в розумінні Закону України «Про електронні довірчі послуга».
Кредитний Договір №31846059 від 21.09.2023 року був сформований та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор HQWJ-8535 21.09.2023 року о 12:18:56 год. Він містить податковий номер відповідача, його адресу, електронну адресу та номер мобільного телефону. Аналогічне зазначено в довідці щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с. 253). Вказане відповідає пункту 14.2 вказаного Договору. 
А отже, доводи Відповідача щодо відсутності пропозиції укласти електронний договір (оферту) та прийняття ним такої пропозиції, з підстав відсутності його підпису та відсутності його згоди на укладення договору, є необґрунтованими.
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, є необґрунтованими та спростовуються наданими позивачем доказами.
Як вбачається з наданої позивачем довідки, на виконання кредитного договору №31846059 від 21.09.2023 року, укладеному між Позичальником/Отримувачем – ОСОБА_1 та Кредитодавцем/ Платником – ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» , Кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг Платника: АТ КБ «ПриватБанк» було перераховано надавачу платіжних послуг Отримувача: АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», з рахунку Платника: НОМЕР_2 на транзитний рахунок для перерахування коштів Отримувача: НОМЕР_3 , на платіжну карту Отримувача: № 4441-11XX-XXXX-5988 (термін дії 01.2029), кошти в розмірі 7000 грн., із зазначенням ідентифікатора платіжної операції: № 56522346-aaca-46a5-abf4-d2838fece539. Дата ініціювання платіжної інструкції – 21.09.2023, 12:18:59, дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг) – 21.09.2023, 12:19:09 (а.с.256). 
Згідно з електронною платіжною інструкцією № 56522346-aaca-46a5-abf4-d2838fece539 від 21.09.2023, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на виконання п.2.1 Кредитного Договору №31846059 від 21.09.2023 року, виконало свої зобов`язання та перерахувало відповідачу грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн. на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи АТ КБ «ПриватБанк».
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідний переказ було здійснено на рахунок, зазначений Боржником у змісті кредитного договору.
Виходячи з вищенаведеного, договір був вчинений в електронній формі, яка, відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію», прирівнюється до письмової форми та є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Належним виконанням зобов`язання з боку відповідача, є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.
Виходячи з вищевикладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач належним чином зобов`язання, щодо повернення основної суми боргу, за Договором позики та заборгованості за процентами – не виконав, у зв`язку з чим, має заборгованість за договором позики. На підтвердження своїх вимог позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 7 000,00 грн.
Щодо апеляційних доводів Відповідача з приводу відсутності доказів потрійного переходу права вимоги за кредитним договором, від клієнта до фактора, за умови відсутності з боку обох кредиторів плати за відступлення права вимоги до кредиторів, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з вимогами ч. 1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
За приписами ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає права вимоги до боржників. Строк договору до 28 листопада 2019 року.
28 листопада 2019 року між товариствами укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01, яким строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року.
31.12.2020 між товариствами укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено строк договору до 31 грудня 2021 року.
31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року.
31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року.
31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 279 від 09.04.2024 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, за формою Додатку №1, який підписаний директором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та директором ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за порядковим номером 66 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , за кредитним договором № 318463059 на суму 34028,40 грн, з яких: 7000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 27028,40 грн – заборгованість за процентами.
31 липня 2024 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до п. 2.1 якого Клієнт зобов`язався відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 31.07.2024, який підписаний директором ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та директором ТОВ «Онлайн фінанс», від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», за порядковим номером 1517, перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , за кредитним договором № 318463059 на суму 34028,40 грн, з яких 7000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 27028,40 грн – заборгованість за процентами.
29.05.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 9/05/25-E, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1 Договору).
Відповідно до п.1.2. Договору перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
29.05.2025 директор ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та директор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №9/05/25-E, за формою Додатку №2 до Договору, відповідно до якого Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників в кількості 7277, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору факторингу №9/05/25-E, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей.
Згідно з Реєстром боржників від 29.05.2025 за формою Додатку № 1 до Договору факторингу № 9/05/25-E, який підписаний директором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та директором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» за порядковим номером 5748 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , за кредитним договором № 318463059 на суму 34028,40 грн, з яких 7000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 27028,40 грн – заборгованість за процентами.
Згідно з Випискою з особового рахунка за Кредитним договором № 318463059 щодо ОСОБА_1 , заборгованість останнього перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» за кредитним договором № 318463059, станом на 05.06.2025 складає 34028,40 грн, з яких 7000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 27028,40 грн – заборгованість за процентами.
З огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулася заміна Кредитодавця, на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «ФК «ЕЙС»», перейшло право вимоги за кредитним договором №31846059 від 21.09.2023 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 .
В матеріалах справи наявні належно завірені копії договорів факторингу, укладених між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», акт звірки взаємних розрахунків, зі сплати суми фінансування за Реєстром права вимоги №279 від 09.04.2024 за Договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та витяги з реєстру боржників, з яких вбачається перехід прав вимоги за кредитним договором – боржник ОСОБА_1 (а.с.257-267).
Колегія суддів звертає увагу, що умовами укладених договорів факторингу передбачено перехід права вимоги з моменту підписання реєстру боржників та не пов`язано з оплатою за договором факторингу, проведення якої відтерміновано на визначений договором строк. 
Отже, враховуючи представлені суду докази в їх сукупності, на підтвердження позовних вимог, а також те, що відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. 
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з положеннями частин першої, п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Виходячи з вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув витрати з відповідача на користь позивача у відповідності із наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами. 
Рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону та відповідає фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:         О.В. Маміна

Судді:  Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук