Провадження №	2/447/522/26 	
Справа №	447/4154/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

09.02.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,
розглянув у судовому засіданні у м. Миколаїв Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
представник позивача Змисла М.Р.,
представник відповідача Синявська (Бешевлі) Н.В.

Процесуальні дії у справі.
23.12.2025 представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Змисла М.Р. подала до суду позов до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, у якому просить стягнути на з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання спільного сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7 119,00 грн.
Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1 є матір?ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини є відповідач ОСОБА_4 . Сторони не перебували у шлюбі, ніколи разом не проживали як сім?я, однак, ОСОБА_4 визнав своє батьківство у порядку ст. 126 СК України. Після народження дитини позивач та син сторін почали проживати у АДРЕСА_1 . З народження дитини догляд за нею здійснює виключно позивач і її батьки. Протягом першого року життя дитини відповідач навідувався до сина, проте, потім перестав спілкуватися з дитиною, цікавитися її життям, брати будь-яку участь у вихованні. Останні два роки батько відсутній в житті сина та ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків. У зв?язку із тим, що відповідач матеріально не допомагав утримувати дитину, 18.12.2023 Миколаївським районним судом Львівської області винесено судовий наказ у справі №447/4085/23 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У провадженні Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ перебуває виконавче провадження №79188137 щодо примусового виконання судового наказу. Попри стягнення аліментів на дитину в судовому порядку, постала потреба звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, які зумовлені захворюванням дитини та гострою необхідністю у забезпеченні дитини відповідним лікуванням. 05.11.2025 ОСОБА_1 звернулася на консультацію до оториноларинголога в медичну клініку «Євролор», де дитині поставлено діагноз «гострий назофарингіт, гіпертрофія аденоїдів ПІ-Ш ст., сірчані корки, алергічний риносинусит». Відповідно до консультації лікаря, дитині рекомендовано промивання носа сольовими розчинами (Хьюмер/Маример/Аквамаріс), приймання препаратів «Макситрол», «Форінекс», перекис водню, зробити тест «Polycheck». Вартість консультації становила 750 грн. На виконання рекомендацій лікаря позивач придбала відповідні ліки для дитини на суму 2 348,40 грн. Окрім цього, 18.11.2025 позивач разом із сином зверталася на консультацію до отоларинголога, який також вказав, що в дитини проблеми з диханням та рекомендував приймати відповідні ліки. Вартість консультації становила 900 грн., які позивач сплатила. З метою обстеження здоров?я дитини, ОСОБА_1 разом із сином здала аналізи та оплатила їх вартість у розмірі 410 грн. Додатково для виявлення проблем у дитини, які утруднюють його дихання, 10.11.2025 малолітній ОСОБА_5 пройшов додаткове обстеження, у зв?язку з чим позивачем сплачено 1 545 грн. як оплату вартості медичної послуги. 01.12.2025 відповідно до консультації, наданої медичною клінікою «Євролор», малолітньому ОСОБА_3 поставлено діагноз «аденоїди І-ІІ ст., аденоїдит». Дитині рекомендовано продовжити лікування в дитячого алерголога, зробити аденотомію ендоскопічну, а також необхідно промивати носа сольовими розчинами, здати аналізи, рекомендоване оперативне втручання. Вартість цієї консультації становила 900 грн., які сплачені ОСОБА_1 . Вартість ліків, придбаних після консультації, становлять 840 грн. Крім цього, дитині рекомендовано здійснити хірургічне втручання по видаленню анедоїдів, вартість якого становить 30 000,00 грн., додаткові документи будуть надані у процесі слухання справи. Представник позивача вказує, що загальна вартість лікування дитини у період з вересня по грудень становила 6 793 грн., які матір сплатила самостійно. Відтак, враховуючи рівний обов?язок батьків брати участь у витратах на дитину, з ОСОБА_6 підлягає стягненню половина таких коштів у розмірі 3 396,50 грн. Посилається також на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов?язків, оскільки не цікавиться життям дитини та не дбає про її здоров?я. Так, лікарем ОСОБА_7 вживались заходи щодо повідомлення батька про стан здоров?я дитини, оскільки було здійснено письмове повідомлення ОСОБА_2 про необхідність останнього участі 10.11.2025 у медичній консультації щодо стану здоров?я дитини у Новороздільській міській лікарні. Однак, батько, прийшовши на консультацію та почувши вартість лікування від лікаря, заявив, що його це не цікавить, оскільки він сплачує аліменти, а відтак брати участь у жодних інших витратах він не буде. Окрім витрат на лікування дитини, ОСОБА_1 понесла витрати, пов?язані з розвитком здібностей дитини, які полягали у забезпеченні надання освітніх послуг. Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує заклад дошкільної освіти «Журавлик» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області з метою розвитку та забезпечення соціалізації зі своїми однолітками. Оплата вартості садочка становить 1 500 грн. Такі кошти були сплачені матір?ю 02.06.2025, 01.08.2025, 02.10.2025, 11.05.2025, 02.12.2025. Відтак загальна вартість сплаченого навчання становить
7 500 грн., а відтак з батька підлягає до стягнення сума у розмірі 3 750 грн. Підсумовуючи вартість лікування та понесені витрати на навчання дитини, загальну суму додаткових витрат, представник позивача вважає, що з відповідача підлягає до стягнення 7 119 грн. Крім наведеного, просила стягнути з відповідача судові витрати, у тому числі і на правничу допомогу.
26.12.2025 сформовано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.
Ухвалою від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Сторонам надано строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень.
Ухвалу суду від 29.12.2025 та додані до неї матеріали позовної заяви відповідач отримав 18.01.2026, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду та міститься у матеріалах справи (а.с. 36).
Крім цього, відповідач був ознайомлений з матеріалами справи 12.01.2026 у приміщенні суду, що стверджується розпискою такого на обкладинці справи.
23.01.2026 представник відповідача – адвокат Бешевлі Н.В. засобами системи «Електронний суд» подала відзив, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог, а судові витрати у справі стягнути з позивача (а.с. 37-42). Представник відповідача покликається на те, що її довіритель не визнає позовних вимог. Більше того, такий подає позовну заяву про виключення про нього як батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що з відповідача стягуються аліменти у розмірі однієї чверті його доходу, що становить 17 000 грн. щомісяця, що суттєво перевищує середній розмір аліментів та є достатнім для забезпечення звичайних та поточних потреб дитини, у тому числі витрат на лікування та медичний догляд. Позивач звернулася до суду з вимогою стягнути 7 119 грн. додаткових витрат, які, за її твердженням, були понесені на аналізи та лікування дитини, а також посилається на можливі майбутні витрати, розмір та необхідність яких не визначені. Позивачем не надано доказів, що така несе такі ж витрати на утримання дитини, окрім отриманих аліментів у розмірі 17 000 гривень. Відповідно до ст. 185 СК України, батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину лише у разі наявності особливих обставин, таких як: тяжка хвороба, каліцтво, необхідність спеціального догляду або розвитку здібностей дитини. Закон прямо встановлює, що такі витрати розподіляються між батьками пропорційно, з урахуванням матеріального становища кожного з них. У позовній заяві позивачем не доведено наявності у дитини тяжкої або хронічної хвороби; того, що лікування не могло бути отримане в межах державної безоплатної медицини; що вона сама несе витрати на дитину у розмірі, співмірному з вкладом відповідача, тобто, що вона щомісяця витрачає на дитину суму, еквівалентну сумі аліментів, які сплачує відповідач, чим порушується принцип рівності батьківських обов`язків, закріплений у статтях 141 та 180 СК України. З поданих до позову документів вбачається, що всі обстеження та аналізи дитини проводилися виключно в приватних клініках, хоча діти мають право на безоплатне медичне обслуговування у державних та комунальних закладах охорони здоров`я. У м. Миколаїв Львівської області функціонує Комунальне некомерційне підприємство «Миколаївська міська лікарня» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, яка надає як стаціонарну допомогу (лікарня), так і амбулаторну (поліклініка), де приймають профільні лікарі. Позивачем не надано доказів того, що відповідні медичні послуги не могли бути надані безкоштовно, та існувала нагальна необхідність звернення саме до приватних медичних установ. Представник відповідача виходить із того, що добровільний вибір дорожчих послуг без доведення їх необхідності, не може автоматично покладатися на іншого з батьків. Позивач просить стягнути 7 119 грн., при цьому надала документи рівно на цю суму, що свідчить про відсутність будь-яких інших фактичних витрат. Посилання на можливі майбутні витрати є припущенням та не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, оскільки майбутні витрати не підтверджені доказами, їх розмір та необхідність не встановлені, вони не можуть бути предметом стягнення без факту їх понесення. Зазначає, що сам факт лікування або обстеження дитини не є автоматичною підставою для стягнення додаткових витрат. Додаткові витрати на дитину підлягають стягненню лише за умови доведення наявності особливих обставин, передбачених ст. 185 Сімейного кодексу України, а також необхідності та обґрунтованості таких витрат.
29.01.2026 представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Змисла М.Р. засобами системи «Електронний Суд» подала заяву про долучення доказів (а.с. 44).
У судовому засіданні 29.01.2026 задоволено вищевказане клопотання та долучено подану довідку до матеріалів справи.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Змисла М.Р. підтримала позов з підстав у ньому викладених, покликалася доводи, викладені у позові. Вказала, що відповіді на відзив подавати не будуть, просила задоволити позов повністю. Крім цього, вказала, що дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в грудні 2025 року було проведено операцію з видалення аденоїдів у клініці «Охматдит». Пояснила суду, що долучені до позову квитанції про сплату грошових коштів на рахунок ЗДО «Журавлик» підтверджують факт понесення позивачем витрат на канцелярське приладдя, побутові потреби, творчість, зокрема, малювання. Такі грошові внески батьки здійснюють 1-2 рази в 3 місяці. Підтвердила, що дитина відвідує комунальний дитячий садочок, відвідування якого є безкоштовним.
Представник відповідача адвокат Синявська (Бешевлі) Н.В. просила долучити копію розрахунку по заборгованості по аліментах. Просила відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві. Зазначила, що розмір аліментів у сумі 17 000 грн. є достатнім для покриття поточних потреб дитини, включаючи лікування. Позивачем не доведено наявності особливих обставин, передбачених статтею 185 СК України, не дотримано принципу рівної участі батьків у витратах на дитину, необхідність такого лікування та витрат не погоджено з відповідачем, а заявлені витрати є наслідком добровільного вибору приватної медицини без доведення її необхідності. Крім цього, вказала, що відповідач подав заяву щодо здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину.
Суд встановив:
Сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_1 записані батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19.01.2023 Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районів Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 9).
Відповідно до копії консультації отоларинголога клініки «Євролор» від 05.11.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виставлено діагноз: «гострий назофарингіт. Гіпертрофія аденоїдів ІІ-ІІІ ст. Сірчані корки білатерально. Алергічний риносинусит?». Лікар також дав призначення (а.с. 10).
За вказану консультацію виписано чек від 05.11.2025 на суму 750,00 грн. (а.с. 11).
18.11.2025 ОСОБА_3 , 2023 року народження, було оглянуто лікарем-алергологом, де дитині було виставлено діагноз: «Алергічний риніт. Гіпертрофія аденоїдів». Лікарем також було надано призначення (а.с. 12).
За вказану консультацію, виписано чек від 18.11.2025 на суму 900,00 грн. (а.с. 13).
Представником позивача на підтвердження доводів щодо понесення додаткових витрат на лікування дитини також подано копії: квитанції з аптеки від 06.11.2025 на суму 2 348,40 грн. (а.с. 14), квитанції за сплату проведення аналізів в лабораторії «Ескулаб» за 08.09.2025 на суму 410,00 грн., замовлення №13341112 (а.с. 15), результатів дослідження №13341112 від 08.09.2025 (а.с. 16-18), квитанції за сплату проведення аналізів в лабораторії «Ескулаб» за 10.11.2025 на суму 1 475,00 грн. (а.с. 19), результатів дослідження від 10.11.2025 (а.с. 20).
З копії відповіді т.в.о. генерального директора КНП «Миколаївська міська лікарня» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області на запит позивача вбачається, що згідно із штатним розписом КНП «Миколаївська міська лікарня» в установі відсутнє дитяче отоларингологічне (ЛОР) відділення, у зв?язку із чим, а також з огляду на відсутність дитячого лікаря-отоларинголога у хірургічному відділенні, зазначені позивачем у запиті оперативні втручання не проводяться (а.с. 44 (зворот)).
На підтвердження доводів щодо понесення додаткових витрат щодо розвитку здібностей дитини також подано копії: платіжних інструкцій від 02.12.2025, 05.11.2025, 02.10.2025, 02.06.2025, 01.08.2025 на суму 1 500,00 грн., 800,00 грн., 3 000,00 грн., 1523,00 грн. та 1 500,00 грн. відповідно (а.с. 21-23).
У судовому засіданні представник позивача повідомила, що вказані грошові кошти батьки сплачують за закупівлю канцелярського приладдя, зокрема, для малювання, побутових потреб діток при відвідуванні дитячого садочка. Вказала також, що ЗДО «Журавлик» це є комунальний заклад дошкільної освіти «Журавлик» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, який спільна дитина сторін відвідує безкоштовно. 
Представник позивача до позовної заяви долучила також копії виклику лікарем ОСОБА_7 відповідача на 09:00 год. 10.11.2025 у КНП «Новороздільська міська лікарня» задля участі у медичній консультації стосовно дитини ОСОБА_3 (а.с. 24), а також копію виклику ЗДО «Журавлик» щодо питання емоційного та поведінкового розвитку дитини (а.с. 25).
11.11.2025 директором ЗДО «Журавлик», практичним психологом та вихователем складено акт про відсутність батька дитини на консультації та участь третьої особи за довіреністю (а.с. 26, 27-28).
Представником відповідача до відзиву було долучено копії платіжних інструкцій про сплату аліментних платежів відповідачем (а.с. 40-41), а саме 12.12.2025 відповідач ОСОБА_4 здійснив сплату коштів у сумі 29 279,25 грн., 07.01.2026 – 17 519,87 грн., 13.01.2026 – 11 624,54 грн. 
З копії довідки, виданої 20.01.2026 начальником Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що ОСОБА_4 є платником аліментів згідно з судовим наказом №447/4085/23, виданого 18.12.2023 Миколаївським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 31.12.2025 заборгованість за аліментами відсутня (а.с. 41 (зворот)).
З копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.12.2025, з 13.12.2023 по грудень 2025 року ОСОБА_4 сплатив 136 362,06 грн. аліментів. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. 45).
Оцінка суду.
Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані главою 15 Сімейного кодексу України.
Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 статті 15 СК України визначено, що сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно із статтями 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Положеннями статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Встановлено, що у сторін є спільна малолітня дитина – син, і сторони мають рівні обов`язки з його утримання.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, та вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).
Вказане міститься у постановах ВС від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19, провадження №61-19103св19, від 08.12.2021 у справі №607/12170/20, провадження №61-17663св21.
Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Проте, наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Таким чином, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, вони необхідні для того, щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обґрунтовуватись відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Досліджуючи та аналізуючи подані представником позивача докази, суд приходить наступних висновків.
Витрати позивача на консультації у приватному та платному медичному закладі «Євролор», проведення аналізів у лабораторії «Ескулаб», окрім проведення алергологічного дослідження, призначеного лікарем, були самостійними рішенням позивача, яка не була позбавлена можливості проведення обстеження, діагностики та лікування дитини у державних чи комунальних закладах охорони здоров`я, оскільки самим представником позивача у судовому засіданні повідомлено, що операцію з видалення аденоїдів дитини було проведено у грудні 2025 року у ЛОДКЛ «ОХМАТДИТ», тепер – КНП ЛОР «ЦЕНТР ДИТЯЧОЇ МЕДИЦИНИ». Крім того, чек з аптеки суд не може брати до уваги, оскільки препарати у такому не були призначені лікарями, які надавали консультації, а лікарський препарат «Німесил» заборонений до вживання дітьми до 12 років. 
Витрати, які були понесені позивачем на сплату батьківських внесків у Заклад дошкільної освіти «Журавлик» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, який є закладом освіти комунальної форми власності, також не є витратами, понесеними за особливих обставин, оскільки у судовому засіданні представник позивача зазначила, що ці витрати спрямовані на закупівлю канцелярії та побутових потреб дітей.
Таким чином, у даній справі, позивачем та її представником не підтверджено понесення додаткових витрат на дитину, оскільки витрати, про які йдеться мова у позові не є витратами додатковими чи необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими статтею 185 СК України, відтак, правові підстави для їх стягнення відсутні. Вказані у позовній заяві понесені витрати на утримання дитини охоплюються сумою сплачуваних відповідачем аліментів на утримання спільного сина сторін. 
Враховуючи те, що позов не підлягає до задоволення, а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. 12, 81, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 15, 141, 150, 180, 185, 196 СК України, суд,
у х в а л и в:
У задоволенні позову – відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 09.02.2026.

Суддя Головатий А.П.