Єдиний унікальний № 371/1051/25
Номер провадження № 3/371/19/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2026 р.        м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді      Кириленко М.О.
за участі секретаря судового засідання   Петренко В.А.
прокурора        ОСОБА_1 
адвоката  Олефіренка С.М.
правопорушника       ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Миронівка Київської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Київської області, громадянина України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , депутат Миронівської міської ради Обухівського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону №1700-VІІ та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VІІ, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VІІ Закону №1700-VІІ, несвоєчасно 17.05.2024, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП. 
ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, пояснив суду, що подавав декларацію 20 січня 2024 року але не пересвідчився в її подачі. Коли був в квітні місяці на сесії в Миронівській міській раді, йому повідомили, що він не подав декларацію. Остаточно подав декларацію 17.05.2024. Умислу про не подачу декларації не було, просив суворо не карати. 
Захисник Олефіренка С.М. в судовому засіданні просив суд врахувати, що умислу на неподання декларації у  ОСОБА_2 не було. Просив суворо не карати.
Прокурор Фрей Р.А. в судовому засіданні зазначила, що зібраними доказами підтверджується факт вчинення  ОСОБА_2 правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Просила суд притягнути  ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Розглянувши протокол про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, думку прокурора, суд дійшов до таких висновків.
Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є депутати місцевих рад.
Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-III від 07.06.2001 посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.
Законом та Порядком заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 23 липня 2021 року № 449/21, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 липня 2021 р. за № 987/36609 (далі - Порядок 449/21) передбачено три види декларацій, зокрема: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_2 не припиняв повноваження депутата Миронівської міської ради Обухівського районну Київської області, тому граничним терміном подачі щорічної декларації за 2023 рік є 31.03.2024.
Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації без поважних причин, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Адміністративні правопорушення з формальним складом це такі правопорушення, для об`єктивної сторони яких закон вимагає встановлення тільки факту власне діяння.
Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст. 22 КУпАП.
Системний аналіз норм КУпАП визначає завдання, яке полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.
Таким чином, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону (дозволено робити тільки те, що дозволено законом ст. 6 Конституції України).
Відповідно до ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків. 
Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним і не передбачає настання будь-яких негативних наслідків, тому для кваліфікації діяння, передбаченого за вказаною статтею, досить лише здійснення протиправних дій.
Таким чином, можна говорити, про те, що умисел ОСОБА_2 полягав у тому, що він, будучи ознайомлений із вимогами Закону про обов`язки, обмеження та заборони, оскільки неодноразово подавав електронні декларації, не виконав вимоги Закону та навмисно і протиправно їх порушив. Він усвідомлював обов`язок подати електронну декларацію і те, що маючи для цього можливості, її не подав. Однак наявність такого не є обов`язковою для визначення складових формального правопорушення, невиконання обов`язку і порушення вимог Закону є об`єктивним наслідком і результатом його діяння.
Про необхідність виконання зазначених вище вимог ОСОБА_2 знав, оскільки з 2020 року неодноразово подавав різного виду декларації та під власний підпис був попереджений про вимоги, заборони та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».
Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб- сайту Національного агентства, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
Водночас, як під час документування даного правопорушення так і під час вручення ОСОБА_2 відповідного протоколу, поважних причин несвоєчасного подання ним декларації не з`ясовано.
Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням.
Статтею 1 Закону, передбачено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
У даному випадку, ОСОБА_2 обов`язком якого, як суб`єкта відповідальності визнається необхідність діяти лише в рамках закону, порушено встановлені Законом вимоги, заборони та обмеження, за які встановлено адміністративну відповідальність.
Разом з тим слід зазначити, що виходячи з вимог правової кваліфікації та із врахуванням ситуації в державі, правопорушення, пов`язані з корупцією, для кваліфікації яких не передбачено обов`язкової наявності наслідків чи ознак суспільної небезпечності, не можуть вважатися малозначними.
Застосування ст. 22 КУпАП є неможливим, оскільки це суттєво знижує ефективність протидії корупції, дозволяє правопорушнику уникнути передбаченої Законом відповідальності.
Більше того, факт вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, не може визнаватись малозначним, оскільки вчинення такого порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, посягає також порядок реалізації особами таких органів, наданої їм влади та посадових повноважень, дискредитує органи влади та місцевого самоврядування. 
Протидія корупційним та пов`язаним із корупцією проявам, створення атмосфери суспільного неприйняття таких вчинків на сьогодні є винятково актуальними, і принциповість під час призначення стягнення за порушення вказаної категорії буде істотно сприяти запобіганню злочинам у цій сфері. 
Водночас, одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам.
Разом з тим, в суспільстві не повинно бути сумнівів у порядності (доброчесності) публічної служби, тому за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, особа повинна нести відповідальність, передбачену Законом.
Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 не встановлено.
Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 не встановлено.
При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2 та ступінь його вини.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_2 необхідно накласти стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
З урахуванням положень ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає стягненню з особи у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст.ст. 252, 283-285, 294, ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити вказаний штраф у передбачений ч.1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.
У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП.
Штраф підлягає сплаті за реквізитами: рахунок отримувача: UA628999980313080106000010748; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код отримувача: 37955989; Отримувач коштів: ГУК у Київській обл./Миронівська міс./21081100; код класифікації доходів бюджету 21081100. 
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Судовий збір перераховувати на номер рахунку (IBAN) UA 908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.
Повний текст постанови складено 16 січня 2026 року.

Суддя         М.О.  Кириленко