КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1386/2026 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 , 
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Печерського районного суд міста Києва від 19 вересня 2024 рокущодо  ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Печерського районного суд міста Києва від 19 вересня 2024 року 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат. 
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 14 жовтня 2023 року близько о 19 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем "Тоyota Camry" д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Михайла Бойчука в м. Києві, зі сторони бул. Лесі Українки в напрямку вул. Професора Підвисоцького, зі швидкістю 87.3 ±3.49 км/год (згідно висновку судової фототехнічної експертизи № СЕ-19/111-23/56152-ФП від 17.01.2024).
Під час руху ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б); 10.1; 12.4 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:
- п.2.3 (б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;
-п.12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 виявились в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом, рухаючись по вул. Михайла Бойчука, буд. 2/34 в м. Києві, проїжджаючи регульований пішохідний перехід на зелений сигнал світлофора, проявив неуважність до дорожньої обстановки, при виникненні небезпеки для руху, ким являвся пішохід ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину на заборонений червоний сигнал пішохідного світлофора зліва направо відносно руху вказаного автомобіля, на відстані достатній для зупинки транспортного засобу, при максимально дозволеній швидкості руху 50 км/год, перевищив дозволену в населеному пункті швидкість руху, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої черепно-мозкової травми: перелом нижньої щелепи зліва (без суттєвого зміщення); струс головного мозку; б) закрита травма грудної клітки: перелом 2 ребра справа (без зміщення); крововиливи у ділянці верхньої частки та 6 сегменту нижньої частки правої легені; в) відкрита травма правого стегна: рана (визначена клінічними лікарями як рвано-забійна, описаними розмірами 20х20 (см) по передньо-латеральній поверхні верхньої третини правого стегна, дном якої є перелом середньої третини правої стегнової кістки (із зміщенням на товщину кістки); рана (визначена клінічними лікарями як забійна) ділянки правого ліктя; та згідно висновку судово-медичної експертизи №042-111-2024 від 19.01.2024, у п. в) даних Підсумків, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.
Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної події, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія автомобіля "Тоyota Camry" д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимогам пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-24/3363-ІТ від 24.01.2024.
Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події і її наслідками.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, заподіяв тяжке тілесне ушкодження потерпілому, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Печерського районного суд міста Києва від 19 вересня 2024 року скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість; ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що саме особисте керування транспортним засобом у сукупності з неуважністю обвинуваченого на дорозі зумовили вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тобто перевищення швидкості та неуважність ОСОБА_7 на дорозі призвели до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. 
Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, обґрунтованим і в цій частині ніким по справі не оспорюється.
З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як убачається зі змісту вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, і дійшов необґрунтованого висновку про можливість непризначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не навівши переконливих підстав, а томудоводи апелянта у цій частині є небезпідставними, позаяк саме порушення обвинуваченим правил ПДР України призвело до тяжких наслідків - тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.
Так, диспозицією ч. 2 ст. 286 КК України як наслідки порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, визначено: спричинення смерті потерпілому або заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, і, відповідно, санкцією даної норми передбачене основне покарання від трьох до восьми років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. 
Згідно обвинувального акта та як встановлено судом, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася в результаті порушень ПДР України обвинуваченим, потерпілий ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
З урахуванням наслідків ДТП - заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, на переконання колегії суддів, звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення керування транспортними засобами, не відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, а також меті покарання у розумінні ст. 50 КК України, та може створити у суспільстві враження вибіркового правосуддя та буде суперечити принципам верховенства права та невідворотності покарання, а тому доводи прокурора щодо неправильного застосування кримінального Закону та невідповідності призначеного покарання через м`якість, є обґрунтованими
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Враховуючи наведене, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_7 підлягає скасуванню на підставі ст. 413 КПК України у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; з ухваленням судом апеляційної інстанції нового вироку, за яким обвинуваченому за ч. 2 ст. 286 КК України необхідно призначити основне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років та додаткове покарання - у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України обов`язків.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420, 615 КПК України, колегія суддів, - 

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Печерського районного суд міста Києва від 19 вересня 2024 року щодо  ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, скасувати в частині призначеного покарання.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
В іншій частині вирок щодо ОСОБА_7  залишити без зміни. 
Вирок Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: ______________ ____________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4