ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/8517/25>
Провадження № 22-ц/820/85/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Плінська І.П.,
з участю представника апелянтки, 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Мазурок О.В. від 20 серпня 2025 року.
Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказувала, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого районним відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції 10.11.2005 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малашівці померла її мати ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Обрій», с. Малиничі, розміром 2,17 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
Позивачка як донька та спадкоємець за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 прийняла її спадщину, за її заявою Хмельницькою районною державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 872/005.
Листом № 1359/02-14 від 13.08.2024 року державний нотаріус Хмельницької районної державної нотаріальної контори Кравчук Ю. повідомила позивачку про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на вказану земельну частку (пай) виникло після смерті спадкодавця, а сертифікат на право на земельну частку (пай) видано після смерті ОСОБА_2 Хмельницькою райдержадміністрацією 30 січня 1997 року на підставі рішення Хмельницької райдержадміністрації Хмельницької області № 6-р від 17 січня 1997 року, тому рекомендовано звернутися до суду для визнання за позивачкою права власності на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування.
ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом першої черги ОСОБА_2 як дочка померлої.
Згідно довідки Хмельницького районного відділу земельних ресурсів Хмельницької області № 265 від 14.03.2000 року ОСОБА_2 була включена в списки до Державного акту на право колективної власності по КСП «Обрій», с. Малашівці від 23.12.1995 року № 12 і має право на земельну частку згідно сертифікату серія ХМ № 0160878, виданого Хмельницькою райдержадміністрацією на підставі рішення від 17.01.1997 року № 6р і зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 895 від 17.05.1997 року. Розмір земельної частки становить 2,17 га, вартість 7211 гривень.
Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0160878, виданого 30.01.1997 року на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Хмельницької райдержадміністрації від 17.01.1997 № 6-р, остання має право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Обрій», розміром 2,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 7211 гривень. Зазначений сертифікат зареєстрований за ОСОБА_4 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хмельницькою районною державною адміністрацією за № 895 від 17.05.1997 року.
Згідно листа КП «Об`єднаний трудовий архів сіл, селища Хмельницького району» №35 від 09.12.2024 року в книгах обліку трудового стажу колгоспу ім. Димитрова, с. Малашівці, в списках значиться ОСОБА_4 . Згідно архівної довідки архівного відділу Хмельницької райдержадміністрації № 01.33/2025-10 від 21.01.2025 року рішенням звітно-виборних зборів колгоспу ім. Дімітрова, с. Малиничі Хмельницького району від 15.02.1993 року, протокол № 3, господарство реорганізовано в КСП «Обрій».
Попри розбіжності в написанні прізвища померлої ОСОБА_2 в різних документах (Щетинська, Щитинська, Щітинська), згідно експертного висновку № 056/334-а/2 від 27.02.2025 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, йдеться про одну і ту ж особу. 
Отже, за життя ОСОБА_2 працювала і була членом КСП «Обрій», а також була включена в списки до Державного акту на право колективної власності і мала право на отримання сертифікату на земельну частку пай, який був виданий вже після її смерті. Тому право на земельну частку (пай) набуто померлою ОСОБА_2 ще за життя й, відповідно, увійшло до складу її спадщини.
З врахуванням вказаного, позивачка просила визнати за нею, ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай), в розмірі 2,17 умовних кадастрових гектарів, із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Обрій», розташовану на території Хмельницької міської (колишньої - Малашовецької сільської) ради Хмельницького району Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити позов. На думку апелянтки, суд першої інстанції не дав належної оцінки поданим доказам, що підтверджують право на земельну ділянку ОСОБА_2 , та дійшов хибного висновку, що позивачка не підтвердила таке право. Зокрема, право померлої на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №160878, виданого Хмельницькою районною державною адміністрацією 30.01.1997 року на ім`я ОСОБА_3 , який зареєстрований за ОСОБА_4 . Вказаний факт свідчить, що останню включено до переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що є обов`язковим додатком до акта.
Суд безпідставно не взяв до уваги як доказ довідку Хмельницького районного відділу земельних ресурсів Хмельницької області № 265 від 14.03.2000 року, згідно якої ОСОБА_2 була включена в списки до Державного акту на право колективної власності по КСП «Обрій», с.Малиничі від 23.12.1995 року за № 12 і має право на земельну частку згідно сертифікату серія ХМ № 0160878 виданого Хмельницькою райдержадміністрацією на підставі рішення від 17.01.1997 року № 6р і зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 895 від 17.05.1997 року.
Помилково не враховано як доказ копію державного акта на право колективної власності на землю по КСП «Обрій», с.Малиничі від 23.12.1995 року № 12, за відсутності Додатку 1 до цього державного акту.
Враховуючи, що Державний акт на право колективної власності на землю по КСП «Обрій», с.Малиничі був виданий 23.12.1995 року і ОСОБА_2 була включена в Список (Додаток 1 до акта), що підтверджується виданим на її ім`я сертифікатом на право на земельну частку (пай), довідкою Хмельницького районного відділу земельних ресурсів Хмельницької області № 265 від 14.03.2000 року то, відповідно, вона набула право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, тобто, ще за життя.

У відзиві на апеляційну скаргу Хмельницька міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. Вважає правильним висновок суду про недоведеність набуття ОСОБА_2 права на земельну частку (пай). Наявність заповненого, але не виданого сертифіката серії ХМ № 0160873, свідчить про нереалізованість цього сертифіката.

В засіданні апеляційного суду представник апелянтки просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу без їх участі.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Так, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 , її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 .
Рішенням Хмельницького міського суду у справі №2-2679 від 13.04.2000 року встановлено неправильність в актовому запису №35 від 24 грудня 1959 року про народження ОСОБА_5 , змінено ім`я матері з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ». 
Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленням Хмельницької районної державною нотаріальної контори №1359/02-14, спадкова справа № 872/005.
Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачка не довела достатніми та допустимими доказами, що її матір, спадкодавиця ОСОБА_2 набула право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Обрій» с. Малиничі, розміром 2,17 в умовних кадастрових гектарах, яку позивачка хоче набути в порядку спадкування.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Так, згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.
Статтею 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.
Згідно з Указом Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі.
Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (надалі Указ) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ГУ, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства (за наявності) чи нотаріально засвідчена виписка з неї (за наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно зі статтями 22, 23 Земельного Кодексу України (у редакції від 22 червня 1993 року) та відповідно до зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акту.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акту на право колективної власності на землю, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю.

Отже, за змістом наведених норм законодавства, право на земельну частку (пай) мають члени відповідного сільськогосподарського товариства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Основним документом, що посвідчує право особи на земельну частку (пай), є сертифікат про право на земельну частку, який видається особам, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. 
Апеляційним судом витребувано від Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області оригінал Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 000012 від 23.12.1995 року (з Додатком 1) (а.с. 194-220), згідно з яким цей акт на право колективної власності видано колективному сільськогосподарському підприємству «Обрій» с. Малиничі Хмельницького району Хмельницької області Хмельницькою районною Радою народних депутатів Хмельницького району Хмельницької області у тому, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 3787,2 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Хмельницької районної Ради народних депутатів від 17 серпня 1995 року №166. Цей державний акт складено у двох примірниках, з яких перший видано колективному власнику землі, другий зберігається у Хмельницькій районній Раді народних депутатів. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №12.
Разом з тим, Додаток №1 до Державного акту на право колективної власності на землю (Список громадян – членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства), не містить відомостей про ОСОБА_10 як члена КСП «Обрій».
Посилання представника апелянта, що відомості, вказані в Додатку №1 (порядковий номер 1105) щодо ОСОБА_11 , с. Малашівці, насправді стосуються матері позивачки ОСОБА_2 , не ґрунтується на достатніх та допустимих доказах.
Виготовлений Хмельницькою райдержадміністрацією сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0160878 від 30.01.1997 року не виданий і не міг бути виданий ОСОБА_2 , оскільки на дату його складання вказана особа вже померла, що свідчить про нереалізованість цього сертифіката.
Довідка Хмельницького районного відділу земельних ресурсів № 265 від 14.03.2000 року, згідно якої ОСОБА_2 нібито була включена в списки до Державного акту на право колективної власності по КСП «Обрій», с.Малиничі від 23.12.1995 року № 12 і має право на земельну частку (пай) суперечить даним Додатку №1 до цього Державного акту на право колективної власності на землю до Державного акту на право колективної власності на землю (Список громадян – членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства), в якому відсутня інформація про таку особу.
За відсутності в Додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю відомостей про ОСОБА_2 як члена КСП «Обрій», що має право на земельну частку (пай) витяг з протоколу № 1 загальних зборів членів КСП «Обрій» Хмельницького району від 07.07.1998 року про передачу у приватну власність земельних ділянок співвласникам відповідно до отриманих сертифікатів на прав на земельну частку (пай) з відповідним списком членів СТОВ ім. Гузенка с. Малашівці (а.с. 176-182) також не є достатнім доказом на підтвердження права ОСОБА_2 на земельну частку (пай).
При цьому сторона позивача не надала також рішення зборів колгоспників про прийняття ОСОБА_2 в члени КСП «Обрій» (колгоспу, правонаступником якого є КСП «Обрій»), яке б безумовно підтверджувало право останньої на земельну частку (пай) із земель цього підприємства, незважаючи на відсутність даних про неї в Додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю.
Тож за цих обставин суд першої інстанції правильно констатував, що сторона позивача не довела членство ОСОБА_2 у КСП «Обрій» та право на отримання земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Обрій» с. Малиничі, а отже, й набуття цього права в порядку спадкування позивачкою.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду .
Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 06 лютого 2026 року.

Судді           Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк