1	Справа № 335/5579/24  1-кп/335/247/2026 	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з ДУ «Криворізька виправна колонія № 80), розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024082060000255 від 25.02.2024 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Терса, Гуляйпольського району, Запорізької області, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 04.03.2020 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 357, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06.04.2021 вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04.03.2020 змінено в частині призначеного покарання, пом`якшивши його з призначенням остаточного покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки; 16.10.2023 умовно-достроково звільнений з Городоцького ВЦ Рівненської облАСТІ №131, строк невідбутого покарання 1 рік 3 місяці 11 днів;
- 18.09.2020 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений з випробувальним строком на 2 роки, звільнений з під-варти в залі суду;
- 02.07.2025 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.125КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;
- 23.09.2025 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.4 ст.185КК України до позбавлення волі на строк 5 років, штраф у розмірі 850 грн. за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.2025 до самостійного виконання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.02.2024 приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, прибувши за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу користувача квартири, не дивлячись на заборону ОСОБА_5 зайти всередину, незаконно проник до вищезазначеної квартири, де діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, та бажаючи їх настання, не приховуючи наміру протиправного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс останньому приблизно десять ударів кулаками та ногами в різні частини тіла, чим спричинив потерпілому синець у потиличній ділянці праворуч, садно у правій тім`яній ділянці в центральній частині, садно у правій лобно-тім`яній ділянці, два синця з набряком м`яких тканин у обох навколоочних ділянках, садно у лобній ділянці зліва, садно у лівій скроневій ділянці, садно у ділянці правого ліктьового суглобу по задній поверхні, синець у ділянці 6-8 ребер по правій середньо-пахвовій лінії, синець у ділянці 9-го ребра по правій заднє-пахвовій лінії, синець у середній третині лівого стегна по переднє-внутрішній поверхні, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження,
Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, скориставшись безпорадним станом потерпілого, відкрито заволодів майном, що належить потерпілому, а саме:
- гаманцем в якому знаходились грошові кошти в розмірі 30 000 гривень;
- банківською карткою «ОщадБанку» № НОМЕР_1 ;
- банківською карткою «Укрсиббанку» № НОМЕР_2 ;
- паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ;
- мобільним телефоном марки «Honor» модель «9 Lite» в корпусі блакитного кольору, пам`ять об`ємом 3/32 Gb, imei 1: НОМЕР_3 та imei 2: НОМЕР_4 , вартість якого згідно висновку експерта складає 2000 гривень 00 копійок;
- тактичним рюкзаком.
Вище вказаними речами ОСОБА_4 у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 32 000 гривень. 
Також в вищезазначений час в вказаній квартирі,  ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, та бажаючи їх настання, не приховуючи наміру протиправного заволодіння майном потерпілого  ОСОБА_5 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс останньому приблизно десяти ударів кулаками та ногами в різні частини тіла, чим спричинив потерпілому садно у ділянці правої надбрівної дуги, синець з набряком м`яких тканин у правій навколоочній ділянці, два садна на правому та лівому скаті носа, два синця у лобній ділянці зліва та в лівій скроневій ділянці, синець у лівій завушній ділянці, шість саден у потиличній ділянці, два садна у правій тім`яно-потиличній ділянці, синець з набряком м`яких тканин та садном від рівня верхньої третини з розповсюдженням до рівня середньої третини правого передпліччя, синець у ділянці 10 ребра по лівій переднє-пахвинній лінії, синець у проекції крила лівої здухвинної кістки, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, скориставшись безпорадним станом потерпілого, відкрито заволодів майном, що належить потерпілому, а саме:
- золотим ланцюжком 585 проби, розміром 50 см. та вагою 11,93 г.,вартість якого згідно висновку експерта складає 25 022 гривень 58 копійок;
- мобільним телефоном марки “Xiaomi”, модель “Redmi Note 12” в корпусі сірого кольору, пам`ять об`ємом 256 Gb, imei 1: НОМЕР_5 та imei 2: НОМЕР_6 , вартість якого згідно висновку експерта складає 12071 гривень 00 копійок.
- тактичним рюкзаком.
Вище вказаними речами ОСОБА_4 у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 37 093 гривні 58 копійок.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному акті не оспорював та підтвердив їх. Пояснив, що 24.02.2024 ввечері йому зателефонувала знайома та повідомила адресу її місця знаходження. Він поїхав зі своїми знайомими в квартиру АДРЕСА_4 . Їх там зустріли два військовослужбовця, які вели себе агресивно. Вони зайшли в квартиру, один з його знайомих «запшикав» в обличчя одного із потерпілих, а він в свою чергу «дав по морді» спочатку одному із потерпілих, потім другому потерпілому, коли обидва потерпілих лежали на підлозі, його знайома показала на речі, а саме на сумку, рюкзак, пакет, які треба було забрати. Вони зі знайомим забрали ці речі з квартири, він зателефонував своєму знайомому, який чекав їх на автомобілі, завантажили речі та поїхали, спочатку до ломбарду, а далі на квартиру по АДРЕСА_5 .
Потерпілі  ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені завчасно в установленому законом порядку.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно,з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд встановив, що останній раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин проти власності, який віднесено до категорії тяжких злочинів, не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-психіатра або лікаря-нарколога не перебуває.
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, відомостей про особу обвинуваченого та його негативного ставлення до скоєного, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за доцільне, призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.186 КК України в межах санкції статті, а саме у виді позбавлення волі строком на 7 років, яке є мінімальним за ч.4 ст.186 КК України.
На переконання суду, саме таке покарання, буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим кримінальним правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є справедливим, співмірним вчиненому обвинуваченим правопорушенню, є достатнім для виправлення останнього та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Судом встановлено, що вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2025 року ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Оскільки ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин до винесення вироку Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2025 (набрав законної сили 24.10.2025 року), а тому покарання останньому необхідно призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення покарання, призначеного за даним вироком покаранням за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2025 року.
На підставі ст.72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_4 слід зарахувати: строк попереднього ув`язнення з 25.02.2024 (дати затримання за цим кримінальним провадженням) по 01.10.2024 (день звільнення з-під варти для проходження військової служби); строк тримання під вартою з 03.07.2025 (з моменту затримання)  по день проголошення вирокуТернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2025, тобто по 23.09.2025.
На підставі ч.3 ст.72 КК України вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.2025, згідно з яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, слід виконувати самостійно. 
Цивільний позов у кримінальному проваджені потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Арешти на майно, накладені ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2024 (у справі № 335/2162/24, 1-кс/335/897/2024, 1-кс/335/896/2024, 1-кс/335/898/2024), у зв`язку з вирішенням питання щодо речових доказів, слід скасувати. 
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 , у зв`язку з відбуттям ним покарання у місцях позбавлення волі, не обиралася.
Керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2025 року більш суворим покаранням за цим вироком призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.2025 на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно. 
На підставі ст.72 КК України у строк відбування покарання зарахувати: строк попереднього ув`язнення з 25.02.2024 (дати затримання) по 01.10.2024 (день звільнення з-під варти для проходження військової служби); строк тримання під вартою з 03.07.2025 (з моменту затримання)  по день проголошення вирокуТернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2025, тобто по 23.09.2025.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 23 вересня 2025 року.
Арешти на майно, накладені ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2024 (у справі № 335/2162/24, 1-кс/335/897/2024, 1-кс/335/896/2024, 1-кс/335/898/2024), - скасувати.
Речові докази:
-змиви РБК на марлевий тампон та контроль до нього з підлоги кімнати № 2, з підлоги коридору, з підлоги кімнати № 1, з вхідних дверей, - знищити;
-мобільний телефон марки «Honor» модель «9 Lite», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити ОСОБА_6 ;
-мобільний телефон марки «Xiaomi», модель Redmi Note 12 Pro, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 ,- залишити ОСОБА_5 ;
-чорні жіночі чоботи 43 розміру, чорну жіночу куртку «Car», зарядний пристрій «Xiaomi», рожевий станок для гоління, жіночі чорні шорти з білими малюнками із біркою « Prenses», скляну чарку із нашаруванням підсохлої рідини червоного кольору, - знищити;
-мобільний телефон марки POCO модель X3 PRO в корпусі темно-синього кольору, об`ємом пам`яті на 6/28 GB та сім-карта мобільного оператору Водафон, одяг, який належить ОСОБА_7 , - передати ОСОБА_7 ; 
-майно, вилучене 25.02.2024 в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_6 , що належить потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , передане на відповідальне зберігання потерпілим, - залишити останнім;
-грошові кошти у сумі 2000 гривень купюрами номіналом по 500 гривень: серії ЕІ3310562, ЄЗ 7927391, АК 3992134, АЗ 9150124., передані потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, - залишити ОСОБА_6 ;
-банківську картку ПриватБанку № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , банківську картку «MonoBank» № НОМЕР_9 , ключі, упаковані до паперового конверту, передані до камери схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - передати за належністю;
- камуфляжна куртка, чорна кофта, чорні штани, чорна кепка, упаковані до картонної коробки, передані до камери схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.
- оптичний диск «DVD-R» з відеозаписом за 24.02.2024 з камери відеоспостереження в приміщенні ломбардного відділення № 377 ПП «Ломбард «Перший ТОВ «Мікрофінанс» і компанія»,- залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1