Справа №949/1599/25 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

28 січня 2026 року         м.Дубровиця
Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли від відділення поліції № 1 Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 , виданий 03 червня 2019 року органом 5617, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2025 року близько 16 год. 56 хв. по вул. Набережна у с. Висоцьк Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом — автомобілем марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», відповідно до яких показник вмісту алкоголю у видихуваному повітрі становив 0,77 проміле.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.
Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснень не надав.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, зазначаючи, що за кермом перебувала інша особа, а він лише знаходився поруч та очікував товариша.
Аналогічні пояснення в судовому засіданні були надані свідком ОСОБА_2 , який пояснив, що саме він здійснював керування транспортним засобом, у якому перебував разом із ОСОБА_1 , після чого зупинив автомобіль на узбіччі та пішов додому, а ОСОБА_1 залишився в автомобілі. Свідок також зазначив, що працівників поліції на місці події не бачив, а про складення адміністративних матеріалів дізнався пізніше зі слів ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , дослідивши обставини адміністративного правопорушення і матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, доведена повністю, а його доводи про відсутність факту керування транспортним засобом є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, що підтверджується письмовими доказами, зокрема:
– протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 382242 від 05 липня 2025 року, який складений уповноваженою службовою особою у межах наданих повноважень та містить усі необхідні відомості щодо події адміністративного правопорушення і особи ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності;
– роздруківкою з алкотестера «Drager Alcotest 6810» від 05 липня 2025 року, відповідно до якої за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено наявність алкоголю у видихуваному повітрі в кількості 0,77 проміле, що підтверджує перебування особи у стані алкогольного сп`яніння;
– копією постанови серії ЕНА № 5150264 від 05 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, якою підтверджується факт вчинення ним іншого адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в той самий час та за тих самих обставин;
– актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05 липня 2025 року, відповідно до якого за результатами проведеного огляду встановлено вміст алкоголю у видихуваному повітрі на рівні 0,77 проміле, а також дотримання працівниками поліції вимог чинного законодавства щодо порядку проведення такого огляду;
– направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Дубровицька МЛ» від 05 липня 2025 року, яким підтверджується вжиття працівниками поліції передбачених законом заходів щодо направлення водія на проходження медичного огляду;
– зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 382242 від 05 липня 2025 року, яким ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом у зв`язку з наявністю підстав, передбачених законодавством;
– переглянутими у судовому засіданні відеозаписами, долученими працівниками поліції до матеріалів справи на DVD-диску, з яких убачається фіксація обставин адміністративного правопорушення, роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та проходження ним такого огляду, за результатами якого під час продування встановлено вміст алкоголю у видихуваному повітрі 0,77 проміле, які є належними та допустимими доказами й підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 10).
Таким чином, в матеріалах справи, у тому числі письмових доказах та відеозаписах, долучених на DVD-диску, належним чином зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст.130 КУпАП, починаючи з моменту виявлення факту керування транспортним засобом і до моменту складення адміністративних матеріалів, при цьому на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, у тому числі відеозаписів, судом встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та у встановленому законом порядку пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу, за результатами якого встановлено вміст алкоголю у видихуваному повітрі 0,77 проміле.
Під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складення адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 не вказував на те, що він не керував транспортним засобом, а за кермом перебувала інша особа. Тому такі його пояснення, надані в судовому засіданні, є намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що штраф за постановою серії ЕНА № 5150264 від 05 липня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП ним сплачено. Зазначена постанова стосується події, яка мала місце у той самий день, час та за тих самих обставин, що й розглядуване адміністративне правопорушення, що фактично підтверджує обставини керування транспортним засобом та спростовує його пояснення, надані у судовому засіданні, щодо відсутності факту керування транспортним засобом.
Крім того, пояснення свідка ОСОБА_2 суд оцінює критично та не бере їх до уваги, оскільки, як було встановлено у судовому засіданні, свідок ОСОБА_2 є двоюрідним братом ОСОБА_1 , а відтак може бути заінтересованим у вирішенні справи на його користь.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України.
При призначенні адміністративного стягнення суд відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху під час керування джерелом підвищеної небезпеки, що характеризується високою суспільною шкідливістю, підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності чи закриття провадження у справі судом не встановлено.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника та ступеня його вини, а також з метою його виховання у дусі додержання законів України, поваги до суспільних правил та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність і достатність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП.
Вирішуючи питання про розмір судового збору, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП України, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у фіксованому розмірі — 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому виникли правові підстави для його справляння.
Суд бере до уваги, що у справах про адміністративні правопорушення обов`язок зі сплати судового збору є процесуальним наслідком вчинення адміністративного правопорушення та ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а отже має оцінюватися з урахуванням моменту вчинення такого правопорушення.
Як встановлено судом, адміністративне правопорушення було вчинене 05 липня 2025 року.
Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру судового збору підлягають застосуванню ставки, які діяли на момент вчинення адміністративного правопорушення, а не ті, що набрали чинності після цієї дати.
Станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3 028 гривень, а отже 0,2 його розміру складає 605 гривень 60 копійок (3 028 грн ? 0,2 = 605,60 грн).
За таких обставин суд вважає, що судовий збір у даній справі підлягає стягненню у розмірі 605,60 грн, як такий, що визначений відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та принципу незворотності дії нормативно-правових актів у часі.

Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  визнати винним за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для оплати штрафу:
- отримувач коштів: ГУК у Рівненській області (21081300)
- код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38012494
- банк отримувача: Казначейство України ЕАП
- рахунок отримувача: UA218999980313020149000017001
- код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) грн. 
Реквізити для оплати судового збору: 
- отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; 
- код за ЄДРПОУ: 37993783; 
- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП): 
- код банку отримувача 899998; 
- рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; 
- код класифікації доходів бюджету: 22030106. 
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, його захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000,00 грн. (тридцять чотири тисячі гривень).

Суддя:  підпис
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області        Оборонова І.В.