Справа № 639/9245/25
Провадження № 1-кп/639/169/26

В И Р О К
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
19 січня 2026 року м. Харків
Новобаварський районний суд міста Харкова у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №12025220000001237 від 24.10.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухова Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення–злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:
І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним
24 жовтня 2025 року приблизно о 19 годині 55 хвилин ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , та рухався по автодорозі на просп. Любові Малої в м. Харкові, в напрямку від вул. Григорівське шосе до вул. Станційної, при цьому знаходився у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), згідно з якими:
- п. 2.9 а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Рухаючись в районі будинку, розташованого за адресою: м. Харків, Новобаварський район, просп. Любові Малої, 36, водій ОСОБА_6 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п. п. 2.3 б) та 12.1 ПДР України, згідно з якими:
- п. 2.3 б) ПДР України «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
- п. 12.1 ПДР України «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,
відволікся від керування транспортним засобом та допустив його наїзд на дорожній відбійник, який знаходився вздовж правого краю дороги, після чого втратив контроль над керуванням та допустив виїзд автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 , на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення його передньою лівою частиною із лівою боковою частиною автомобіля «Ford Focus», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого пасажиру автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 – ОСОБА_4 було спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/799-А/25 від 20.11.2025, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-25/27517-ІТ від 20.11.2025, дії водія автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України та знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення–злочин, передбачений ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

ІІ. Відомості про укладену угоду про визнання винуватості, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
19.01.2026 між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12025220000001237 від 24.10.2025 – з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 – з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості.
19.01.2026 потерпіла ОСОБА_4 надала письмову заяву, в якій надала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні.
В угоді про визнання винуватості визначено, що обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.
Угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_6 укладається відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України щодо нетяжкого злочину. 
Обвинувачений ОСОБА_6 , діючи добровільно, ініціював укладання угоди і щиро каючись, беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в цій угоді та у врученому йому обвинувальному акті, а також активно співпрацює з правоохоронними органами, зокрема, добровільно надав показання у вчинені вказаного злочину.
Внаслідок активного сприяння ОСОБА_6 правоохоронним органам отримано відомості, що мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував потерпілій спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в повному обсязі, претензій матеріальних, моральних, фізичних, психологічних до обвинуваченого потерпіла не має та мати не буде.
Сторони угоди про визнання винуватості підтверджують, що її укладання є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В угоді зазначається, що обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, активно сприяв розкриттю вчиненого злочину.
При укладенні угоди враховано, що ОСОБА_6 визнав свою провину, активно співпрацював з органом досудового розслідування, інші обставини, які його характеризують.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, відсутні.
Натомість установлено обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а саме: щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, добровільне відшкодування моральної шкоди потерпілій.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 наступного покарання:
- за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, а також обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутності обставин, що обтяжують покарання, у виді штрафу у розмірі 6 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 102 000 гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.
Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 19.01.2026.

ІІІ. Мотиви суду при вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості
Вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.
Вимогами пункту 1 частини четвертої статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо нетяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
19.01.2026 потерпіла ОСОБА_4 надала письмову заяву, в якій надала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні, тобто вимоги частини 4 статті 469 КПК України при укладенні цієї угоди прокурором були дотримані.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, є нетяжким злочином.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнає вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення–злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час судового засідання.
Обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону.
Умови угоди не суперечать вимогами КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю.
Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення–злочин, передбачений ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до вимог, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, є: щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, добровільне відшкодування моральної шкоди потерпілій.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, проходив військову службу і має статус учасника бойових дій (посвідчення НОМЕР_3 ), офіційно не працевлаштований, одружений, має непрацездатних батьків пенсійного віку, а також малолітню дитину від першого шлюбу, стосовно якої сплачує аліменти, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення – злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
За встановлених судом обставин, у цьому кримінальному провадженні є декілька пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, добровільне відшкодування моральної шкоди потерпілій.
З огляду на наявність по справі декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, з урахуванням конкретних обставин злочину, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має статус учасника бойових дій, суд вважає за можливе при призначенні покарання ОСОБА_6 застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 6 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 102 000 гривень, з призначенням обвинуваченому ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 .
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки подальше його застосування є недоцільним.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.01.2026 у кримінальному провадженні №12025220000001237 від 24.10.2025, яка укладена між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_4 – з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника – адвоката ОСОБА_5 – з іншого боку.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні правопорушення–злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу на користь держави у розмірі 6 000 (шести тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 102 000 гривень (сто дві тисячі гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
До набрання вироком законної сили скасувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме: заборону обвинуваченому ОСОБА_6 у період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 38 599,60 грн. (тридцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 60 копійок).
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 28.10.2025 у справі №953/11332/25 (провадження №1-кс/953/7088/25) на автомобіль «Ford Focus», р.н. НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_4 .
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 28.10.2025 у справі №953/11332/25 (провадження №1-кс/953/7099/25) на автомобіль «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_5 .
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- автомобіль «Ford Focus», р.н. НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_4 , який було вилучено 24.10.2025 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди – повернути ОСОБА_9 (як власнику) або ОСОБА_8 (як законному володільцеві);
- автомобіль «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_5 , який було вилучено 24.10.2025 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди – повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як законному володільцеві.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілій.

Суддя         ОСОБА_1