ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/4476/25
15 січня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом №23 від 05.06.2025;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 29.05.2025 року та прийняти відповідне рішення згідно пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. №560, з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачу була надана відстрочка від призову під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" до 09 травня 2025 року.
Позивач вказує на те, що оскільки підстави для надання відстрочки у позивача не змінились, відповідач мав продовжити дію відстрочки, однак цього не зробив.
Тому, 29.05.2025 позивач для поновлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації звернувся засобами поштового зв`язку з описом вкладення до цінного листа направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву на продовження відстрочки та документи, які підтверджують таке право.
05.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_5 надав відповідь №1046 з якої слідує, що протоколом від 05.06.2025 №23 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомлено, що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.
Причинами відмови у повідомленні слугувало те, що позивач особисто не подав на ім`я голови комісії районного ТЦК та СП відповідної заяви та документів, а також те, що згідно поданого пакету документів відсутні підтверджувальні факти з яких підстав дружина ОСОБА_2 не може здійснювати догляд за чоловіком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , особою з інвалідністю II групи, згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААГ №247587.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач вказує, що у ОСОБА_4 (матері позивача) наявне пенсійне посвідчення за віком № НОМЕР_1 від 23.05.2024, відповідно вона є непрацездатною особою, і не має змоги та обов`язку утримувати (доглядати) свого чоловіка - ОСОБА_3 як особу з II групою інвалідності.
Ухвалою судді від 29.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Також даною ухвалою встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Зобов`язано надати суду докази, що стосуються предмету спору азом із поданням відзиву.
Дану ухвалу доставлено до електронного кабінету відповідача 29.07.2025 о 17:01 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
У встановлений судом строк ні відзиву, ні будь-яких клопотань до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходило.
Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачу була надана відстрочка від призову під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" до 09 травня 2025 року.
29.05.2025 позивач для поновлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" звернувся засобами поштового зв`язку, з описом вкладення до цінного листа, направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву на продовження відстрочки.
До вказаної заяви позивачем було також додані копії: тимчасового посвідчення; військово-облікового документу; паспорта ОСОБА_1 ; витяг з реєстру територіальної громади; свідоцтва про народження; довідки МСЕК ОСОБА_3 ; паспорта ОСОБА_3 ; РНОКПП ОСОБА_3 ; пенсійного посвідчення ОСОБА_3 ; свідоцтва про укладення шлюбу; паспорта ОСОБА_4 ; РНОКПП ОСОБА_4 ; пенсійного посвідчення ОСОБА_4 ; свідоцтва про народження ОСОБА_5 ; довідки МСЕК ОСОБА_5 ; паспорта ОСОБА_5 ; РНОКПП ОСОБА_5 ; пенсійного посвідчення ОСОБА_5 ; висновку про потребу в догляді ОСОБА_5 ; заключення ЛКК; довідки про фактичне місце проживання; заяви ОСОБА_3 .
За результатами розгляду поданої заяви та доданих до неї документів, відповідач повідомленням від 05.06.2025 №1046 повідомив позивача, що протоколом від 05.06.2025 №23 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомлено, що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації.
В причинах відмови зазначено наступне:
- позивач особисто не подав на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Також, Позивачу необхідно особисто прибути з письмовою заявою та підтверджувальними документами до комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку;
- відповідно до пакету документів, а саме свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 зазначено дружину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно пенсійного посвідчення НОМЕР_3 вид пенсії за віком, але згідно поданого пакету документів відсутні підтверджувальні факти з яких підстав дружина ОСОБА_4 не може здійснювати догляд за чоловіком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , особою з інвалідністю II групи, згідно довідки до акту огляду МСЕК Серія 12ААГ №247587. Жінка-пенсіонерка, яка є дружиною інваліда, не перешкоджає оформленню відстрочки іншим членам сім`ї, якщо вона не може здійснювати повноцінний догляд (це також має бути підтверджено, наприклад, висновком МСЕК або ЛКК про стан здоров`я чи неможливість догляду).
Не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з частиною 1 статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє на дату ухвалення рішення.
Крім цього, відповідно до пункту 2 вже згаданого Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
В розумінні статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (надалі - Указ №69/2022). Згідно пункту 4 Указу №69/2022, призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Висновки суду за результатами розгляду справи.
Щодо особистогоподання заяви на продовження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частиною третьою статті 1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону №2232-ХІІ).
Відповідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Згідно з ч.5 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 56 Порядку №560 визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відповідно до пункту 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Абзацом першим пункту 58 Порядку №560 передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
За правилами пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Разом з тим, суд зауважує, що ані положення Закону №2232-ХІІ, ані положення Порядку №560 не передбачають обов`язку особистого відвідування особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки для подання заяви та документів на відстрочку. Обов`язок особисто подати заяву не означає особисто прибути.
При цьому, у спірних правовідносинах, відповідач не ставив під сумнів факт, що заява про відстрочку направлена військовозобов`язаним особисто.
Тому, суд критично оцінює покликання відповідача, що позивачу необхідно особисто прибути з письмовою заявою та підтверджувальними документами до комісії при районному ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку, як необґрунтоване.
Щодо відсутності інших невійськовозобов`язаних осіб, які зобов`язані утримувати осіб зазначених в пункті 13 частини статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Обставини, які надають військовозобов`язаним право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації визначені у ст.23 Закону № 3543-ХІІ.
Так, відповідно до п.13 ч.1 ст.23 Закону № 3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.
Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, (далі - Положення про ТЦК) визначає повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Так, пунктом 9 Положення про ТЦК, передбачено, що відповідно до покладених на них завдань ТЦК, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Пунктом 11 Положення про ТЦК визначено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Як зазначалося вище, 29.05.2025 позивачем направлено поштовим зв`язком до відповідача заяву про надання відстрочки від призову на військову служу під час мобілізації на підставі абзц.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відповідач повідомленням від 05.06.2025 №1046 повідомив позивача, що протоколом від 05.06.2025 №23 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, зокрема через те, що відповідно до пакету документів, а саме свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 зазначено дружину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно пенсійного посвідчення НОМЕР_3 вид пенсії за віком, але згідно поданого пакету документів відсутні підтверджувальні факти з яких підстав дружина ОСОБА_4 не може здійснювати догляд за чоловіком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , особою з інвалідністю II групи, згідно довідки до акту огляду МСЕК Серія 12ААГ №247587. Жінка-пенсіонерка, яка є дружиною інваліда, не перешкоджає оформленню відстрочки іншим членам сім`ї, якщо вона не може здійснювати повноцінний догляд (це також має бути підтверджено, наприклад, висновком МСЕК або ЛКК про стан здоров`я чи неможливість догляду).
Так, за нормами частини 1-3 статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.
Відтак, мати позивача є непрацездатною особою, адже досягнула пенсійного віку, а тому не може повноцінно утримувати чоловіка.
Суд зазначає, що відповідно статті 201 Сімейного кодексу України визначено імперативний обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
В контексті наведеного, зважаючи на норми згаданих вище нормативно-правових актів, обов`язок утримання особи з інвалідністю І чи ІІ групи (батька чи матері) в силу Закону в даному випадку покладений на працездатних дітей такої особи: дочку і сина.
Суд враховує, що сестра позивача ОСОБА_5 сама потребує догляду, має II групу інвалідності з дитинства довічно, не може самостійно пересуватись, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії ТЕР №0026670, посвідченням серії НОМЕР_4 , висновком № 611 за формою 080-4/о від 04.10.2024 року, заключенням ЛКК №4.
Як уже зазначено судом, матір позивача є непрацездатною особою та не може повноцінно утримувати чоловіка який є особою з інвалідністю.
Враховуючи наведене, позивач залишається єдиною особою яка згідно закону зобов`язана утримувати батька та зможе забезпечити йому належне утримання і відповідний догляд. 
З урахуванням наведеного, рішення комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлене протоколом №23 від 05.06.2025 прийняте без врахування вказаних обставин, а тому, є протиправним та підлягає скасуванню.
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір сплачений згідно квитанції від 22.07.2025.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 , про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом №23 від 05.06.2025.
Зобов`язати Комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 29.05.2025 та прийняти відповідне рішення з урахуванням пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, та з урахуванням правової оцінки наданої судом у даному рішенні.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 15 січня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ); 
відповідач:
- ІНФОРМАЦІЯ_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ). 
Головуючий суддя Баб`юк П.М.