ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/14621/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська фабрика гофротари» про стягнення податкового боргу, 

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі – ГУ ДПС у Волинській області) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська фабрика гофротари» (далі – ТзОВ «Волинська фабрика гофротари») про стягнення податкового боргу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує вимоги податкового законодавства щодо своєчасності сплати податків в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі – ПК України).
За відповідачем обліковується податковий борг податку на додану вартість із виготовлених в Україні товарів (робіт, послуг) (далі – ПДВ) у загальному розмірі 6 089 422,50 грн.
З метою погашення податкового боргу була сформована та надіслана відповідачу податкова вимога від 20.06.2023 № 0001356-1304-0320, проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.
Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Позивач просить стягнути з рахунків відповідача в дохід бюджету податковий борг в сумі 6 089 422,50 грн.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 22).
Копія ухвали від 26.11.2025 про відкриття провадження в адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, що зазначена у відповіді від 26.11.2025 №2047853 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: Волинська обл., м. Нововолинськ, 15-ий мікрорайон, 26/103 (а. с. 19-20). Проте, поштове відправлення повернулося на адресу суду із довідкою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» та відбитком календарного штемпеля від 09.12.2025 (а. с. 25), тобто, в розумінні пункту 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) вказана ухвала є врученою 09.12.2025.
Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.
Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що ТзОВ «Волинська фабрика гофротари» зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку як платник податків, що підтверджується відповіддю від 26.11.2025 №2047853 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а. с. 19-20).
Станом на 14.11.2025 за відповідачем обліковується податковий борг з ПДВ в загальному розмірі 6089422,50 грн, що підтверджується довідкою про наявність заборгованості по платежах до бюджету (а. с. 3), розрахунком податкового боргу (а. с. 4), витягом з ІС «Податковий блок» (а. с. 14).
Податковий борг з ПДВ в сумі 6089422,50 грн виник внаслідок застосування штрафних санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 05.09.2025 № 0263340701 в сумі 3400,00 грн, від 05.09.2025 № 0263320701 в сумі 4 868 818,00 грн (основний платіж) та 1 217 204,50 грн (штрафні санкції) (а. с. 7-9).
Позивач відповідно до статті 59 ПК України надіслав відповідачу податкову вимогу за формою «Ф» від 20.06.2023 № 0001356-1304-0320 (а. с. 5-6).
За приписами підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:
грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;
податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункти 59.1, 59.5 статті 59 ПК України).
Пунктами 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки за відповідачем обліковується податковий борг в загальному розмірі 6089422,50 грн, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду відзиву, не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги підлягають до задоволення у спосіб прийняття судом рішення про стягнення податкового боргу у вказаному вище розмірі з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути в дохід бюджету з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська фабрика гофротари» (45401, Волинська обл., м. Нововолинськ, 15-ий мікрорайон, 26/103, код ЄДРПОУ 33211353) у банках, обслуговуючих такого платника податків, податковий борг в загальному розмірі 6 089 422 гривні 50 копійок (шість мільйонів вісімдесят дев`ять тисяч чотириста двадцять дві гривні п`ятдесят копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх