ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" лютого 2026 р. справа № 300/9417/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу 

ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 10000,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг перед бюджетом у розмірі 10000,00 грн., який виник внаслідок несплати ним податкових зобов`язань зі сплати єдиного податку з фізичних осіб.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 15,16) .
Ухвала про відкриття провадження направлялась відповідачу за адресою його місця реєстрації, однак поштова кореспонденція повернулась з відміткою працівника УДППЗ Укрпошта "адресат відсутній" (а.с. 23,24).
У відповідності до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення, яке не вручене адресату з незалежних від суду причин, вважається, що останнє вручене належним чином. Заяв чи клопотань відповідач суду не подав, правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, не скористався.
Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши та оцінивши докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, взятий на облік як платник податків.
Згідно із довідкою про борг від 26.12.2025 (а.с. 3) у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 наявна заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 10000,00 грн., яка виникла на підставі наступного.
ОСОБА_1 подав до ГУ ДПС в Івано-Франківській області податкову декларацію, якою відповідач задекларував податкові зобов`язання за платежами єдиний податок з фізичних осіб. Згідно акту камеральної перевірки від 07.10.2025 №21820/09-19-24-02/ НОМЕР_1 встановлено несвоєчасну сплату платником визначених узгоджених сум грошових зобов`язань (а.с. 10,11).
Податковим повідомленням-рішенням від 07.10.2025 до відповідача застосовано штрафну (фінансову) санкцію та зобов`язано сплатити 10% штрафу від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання. Розмір штрафної санкції визначеної податковим органом склав 10000,00 грн (а.с. 8,9). 
Відповідно до пункту 295.4 статті 295 Податкового кодексу України, сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.
Згідно з пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Судом встановлено, що відповідачем допущено несвоєчасну сплату податкового боргу зі сплати єдиного податку, в зв`язку з чим контролюючим органом на підставі застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 10000,00 грн.
Згідно даних обліку та звітності ГУ ДПС в Івано-Франківській області, за відповідачем рахується податковий борг за платежем єдиний податок з фізичних осіб в сумі 10000,00 грн., вказана сума є узгодженою (а.с. 3,7).
Відповідно до підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що узгоджене грошове зобов`язання, не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки, визначені законодавством, набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.
Як встановлено судом, позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України було надіслано відповідачу податкову вимогу від 05.11.2025 №0011154-1305-0919 (а.с. 4).
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума податкових зобов`язань зі сплати єдиного податку в розмірі 10000,00 грн., утворюють податковий борг відповідача, який ним не сплачено.
Податковий борг відповідача підтверджується податковою вимогою, податковим повідомленням-рішенням, довідкою про борг за платежами, карткою обліку платника податків (а.с. 3-9).
Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний сплатити податковий борг в сумі 10000,00 грн. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов`язок забезпечується статтею 67 Конституції України.
Враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість у сумі 10000,00 грн. відповідачем в добровільному порядку не сплачена, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення 10000,00 грн. з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та позов підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 10000,00 грн. - задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід бюджету податковий борг в сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.