УХВАЛА

23 грудня 2025 року
м. Київ

справа № 607/23983/24
провадження № 61-15446ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Сакари Н. Ю., Ступак О. В.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Західноукраїнського національного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Західноукраїнського національного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просила:
- визнати відмову відповідача у перенесенні дати звільнення з 30 червня 2015 року на наступний робочий день, після встановлення МСЕК І групи інвалідності, протиправною;
- зобов?язати відповідача перенести дату звільнення з роботи «30 червня 2015 року» на дату «02 вересня 2015 року», тобто на наступний робочий день після встановлення МСЕК І групи інвалідності;
- внести до трудової книжки дійсну дату звільнення - 02 вересня 2015 року, 
у порядку, встановленому пунктом 2.10 розділу 2 «Заповнення трудових книжок» Інструкції № 58;
- подати до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування коригуючу звітність, у якій відобразити коригування дати звільнення ОСОБА_1 - з «30 червня 2015 року» на «02 вересня 2015 року», тривалість трудових відносин і стажу наукової роботи з кодом 3НТ024А1 «Науковий (науково-педагогічний) працівник» по 02 вересня 2015 року включно.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 09 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року, у задоволенні позову 
ОСОБА_1 відмовлено.
05 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року (повний текст складено 06 листопада 2025 року), в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, від 03 лютого 2021 року у справі № 682/2782/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 703/2695/19, від 27 квітня 2021 року у справі № 536/232/19, від 19 травня 2021 року у справі № 591/5815/18, від 26 травня 2021 року у справі № 457/295/20, від 11 серпня 2021 року у справі № 753/5516/20, від 12 жовтня 2022 року у справі № 199/9361/19, 
від 29 березня 2023 року у справі № 305/2278/19, від 12 лютого 2024 року 
у справі № 753/8086/21, від 17 вересня 2024 року у справі № 440/4164/23, 
від 28 січня 2025 року у справі № 300/8132/23, від 12 березня 2025 року 
у справі № 466/2799/22, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 758/9773/15-ц, що передбачає вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази, що передбачає вимоги пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ОСОБА_1 , подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 395, 397 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/23983/24 за позовом ОСОБА_1 до Західноукраїнського національного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
О. В. Ступак