Справа № 638/1258/26
Провадження № 3/638/925/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2026 року           м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Теслікова І.І., розглянувши адміністративний матеріал відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, сержанта, інспектора прикордонної служби 3 категорії – кулеметника 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип А) НОМЕР_1 прикордонного загону, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП,-
встановив:
26 січня 2026 року в провадження судді Теслікової І.І., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026, надійшов адміністративний матеріал про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП.
16 січня 2026 року о 08 год. 00 хв. сержант БОРЦ ОСОБА_2 не прибув до місця тимчасової дислокації підрозділу. яке знаходиться у АДРЕСА_2 , перед заступанням на службу, не виходив на зв?язок, місце його перебування було не відомо. 23.01.2026 року повернувся до місця тимчасового дислокації підрозділу, своїми діями порушив вимоги ст. 11, 12, 16 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ, ст. 1,4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за допомогою СМС-сповіщенням. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено заяву  ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути даний матеріал без його участі, що відповідає положенням ст. 268 КУпАП.
У рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно положень ст.268КУпАП інкриміноване  ОСОБА_1  адміністративне правопорушення за ст.172-15 КУпАП не відноситься до правопорушення, по якому присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.
Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений строк розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи наявність заяви  ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, та принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.
Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.
Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частина 1 ст. 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому його дія неодноразово продовжувалася, зокрема по теперішній час. 
Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Відтак в Україні продовжує діяти особливий період.
Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту Збройних сил України встановлено, що Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:  додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;  бути пильним, зберігати державну таємницю;  додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;  виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;  поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;  не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Діяння  ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення СхРУ №113178 від 23.01.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення, відповідно до ст. ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважає, за необхідне застосувати до  ОСОБА_1 штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч.2 статті 172-15 КУпАП, за якою кваліфіковані його дії, на час вчинення адміністративного правопорушення. 
Відповідно до п.12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці звільняються від сплати судового збору, при розгляді справи, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.
Таким чином,  ОСОБА_1 належить звільнити від сплати судового збору як військовослужбовця при розгляді справи, пов`язаній з виконанням службових обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 172-15, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-
постановив:
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГ Харків/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (IBAN) UA558999980313030106000020649, код класифікації доходів бюджету 21081100).
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя          І.І.Теслікова