Справа № 161/23733/25 
Провадження № 3/161/520/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року         м. Луцьк 
Луцький міськрайонний суд Волинської області
в складі: головуючого судді – Пахолюка А.М.,
при секретарі - Корнійчук А.А., 
розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
-за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 , 10.11.2025 року о 21 год. 00 хв., в с. Баківці, вул. Перемоги, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на бетонний паркан біля будинку № 28 в с. Баківці по вул. Перемоги, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.п. 12.1, 12.3 ПДР України. 
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 571339 від 12.11.2025 року, гр. ОСОБА_1 , 10.11.2025 року о 21 год. 00 хв., в с. Баківці, вул. Перемоги, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події без дозволу працівників поліції, не виконавши обов`язків, передбачених правилами дорожнього руху, чим порушила п. 2.10 «а» ПДР України.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. 
В судові засідання, призначені на 09 год. 40 хв. 03.12.2025 року, на 10 год. 00 хв. 17.12.2025 року, на 11 год. 00 хв. 12.01.2026 року, на 14 год. 00 хв. 27.01.2026 року, на 14 год. 00 хв. 29.01.2026 року, на 03.02.2026 року та на 05.02.2026 року, ОСОБА_1 не з`явився за викликом до суду, хоча була належним чином був повідомлений про час, місце і дату судового розгляду. 
До початку судового засідання від захисника ОСОБА_1 – Ковальчук С.О. подала клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебуває на лікуванні (а.с.50-51). Клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення від захисника Ковальчук С.О., у зв`язку з її неможливістю брати участь у розгляді справи, на адресу суду не надходило.
Водночас, неявку порушника в судові засідання та неодноразові клопотання його захисника про відкладення судових засідань (а.с.26,44,50), суд розцінює, як намагання уникнути ОСОБА_1 встановленої адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення за наявності допустимих та належних доказів, шляхом зловживання своїми правами, а саме, умисного затягування строку, передбаченого ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.
Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року визначено, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року визначено, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".
В даному випадку, з судових повісток про виклик до суду, телефонограм, довідок про доставку електронного документу, розписок (а.с.22-25,30,35,37,42-43,48), клопотання захисника Ковальчук С.О. про ознайомлення з матеріалами справи від 15.12.2025 року (а.с.26), клопотань захисника Ковальчук С.О. про відкладення судових засідань, наявних в матеріалах справи (а.с.26,44,50), вбачається, що ОСОБА_1 достовірно було відомо про наявність адміністративної справи відносно притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122, 122-4 КУпАП, в провадженні суду, а тому беручи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, згідно якої ст.ст. 124, 122-4 КУпАП не відносяться до категорій справ, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, суд здійснює розгляд такої справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
При цьому, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_1 та/або його захисник Ковальчук С.О., будучи обізнаними про слухання справи, та зважаючи на те, що дана справа неодноразово відкладалась, не надали суду будь-яких письмових заперечень чи доказів на спростування вини ОСОБА_1 , а відтак, з врахуванням, передбачених ст. 38 КУпАП строків, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасника процесу, що не з`явився, за наявними матеріалами справи.
Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.
В минулому судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – Ковальчук С.О. вину свого довірителя не визнала. Просила закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши в попередніх судових засіданнях захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність учасників дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 571313 від 12.11.2025 року (далі – протокол) вбачається, що ОСОБА_1 , 10.11.2025 року о 21 год. 00 хв., в с. Баківці, вул. Перемоги, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на бетонний паркан біля будинку № 28 в с. Баківці по вул. Перемоги, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п.п. 12.1, 12.3 ПДР України (а.с. 1).
Наведене об`єктивно підтверджується також схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с.4). 
Відповідно до вищевказаного протоколу ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), якими встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів в розумінні ст.251 КУпАП на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає, правопорушником в ході розгляду справи надано не було.
Доводи захисника Ковальчук С.В. про те, що її довіритель наїзду на бетонний паркан не вчиняв, а відповідно і не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди, суд не бере до уваги та вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що 10.11.2025 року, ввечері, близько 21 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , він, перебуваючи в будинку, почув звук удару на вулиці. Коли він вибіг з будинку, то побачив, що автомобіль «ВАЗ 21061», чорного кольору, в`їхав в його паркан, після чого автомобіль від`їхав назад. Підійшовши до автомобіля, він побачив, що за кермом автомобіля був мешканець його села – ОСОБА_1 , разом зі своєю дружиною, які, також, перебували у стані алкогольного сп`яніння. Вони домовились, що не буде повідомляти в поліцію про дану подію, а ОСОБА_1 відремонтує пошкоджений паркан. Однак, наступного дня ОСОБА_1 та його дружина повідомили, що не будуть ремонтувати паркан.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що осінню 2025 року, перебуваючи в коридорі свого будинку в АДРЕСА_2 , почув гуркіт на подвір`ї, вийшовши на вулицю, він побачив ОСОБА_1 , який був за кермом темного автомобіля марки «ВАЗ 21061», та в`їхав в паркан його будинку. ОСОБА_1 пообіцяв йому, що відремонтує паркан самостійно, однак наступного дня, коли він з ним зв`язався, то останній повідомив, що такої події не було.
Із фотографій, які наявні матеріалах справи вбачається, що дві секції бетонного паркану в дворі будинку пошкоджені (а.с.11-12).
Зі схеми місця ДТП вбачається, що у автомобіля «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , присутні видимі пошкодження, отримані внаслідок ДТП, а саме: лакофарбове покриття, бампер та капот (а.с.4).
Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з місця ДТП вбачається, що ОСОБА_1 , в темну пору доби, знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння біля автомобіля марки «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 . В ході розмови з власниками паркану – ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , останні сказали йому відремонтувати пошкоджений ним паркан. Дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_4 сказала, що вони можуть відшкодувати шкоду грошима (а.с.19).
Зазначені докази узгоджуються із поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що зазначені вище.
Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, повністю доведена в суді і підтверджується поясненнями свідків, протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 571313 від 12.11.2025 року, серії ААД № 571339 від 12.11.2025 року, рапортом, схемою місця ДТП від 10.11.2025 року,письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Від 12.11.2025 року, скрін-шотом з екрану телефону, копією постанов серії ЕНА № 6139177 від 12.11.2025 року, фото таблицями, довідкою з бази даних «ІКС ІПНП» від 13.11.2025 року, відеозаписом.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми умисними діями, що виразились в здійсненні ДТП та залишенні місця пригоди, вчинив правопорушення, передбачені ст.ст.124,122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Обираючи стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує особу правопорушника, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, поведінку особи під час вчинення правопорушення. 
Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП після вчинення правопорушення, достовірно знаючи, що пошкодив бетонний паркан, в подальшому самостійно не звернулася до органів поліції та не повідомив про даний факт, не відшкодував добровільно завдану шкоду власникам паркану, що свідчить про явне нехтування ОСОБА_1 своїми обов`язками водія та учасника ДТП, що визначені Правилами дорожнього руху України.
Таким чином, суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування на один рік, оскільки штраф, у даному випадку, не буде сприяти ефективному виправленню особи.
На думку суду, саме таке стягнення дозволить у повній мірі реалізувати мету адміністративного стягнення, передбачену ст. 23 КУпАП України, тобто виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини.
Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП, які одночасно розглядаються судом та зі вчинених правопорушень більш серйозним є правопорушення передбачене 122-4 КУпАП, тому слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у виді позбавлення права керування на один рік.
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, на підставі ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП і на підставі ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк