ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2026  	Справа №607/966/26 Провадження №3/607/913/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Мельниця-Подільська Чортківського району Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , непрацюючого, одруженого, 
за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №781088 від 05.01.2026, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 12.12.2025 о 18 год 52 хв., перебуваючи по вул. Січинського, 4 в м. Тернополі, з хуліганських мотивів погрожував ОСОБА_2 фізичною розправою, поводив себе зухвало, чим вчинив дрібне хуліганство. Вказаними діями ОСОБА_1 , на думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не визнав та категорично заперечив наведені у складеному щодо нього протоколі обставини. Ствердив, що жодних протиправних дій відносно ОСОБА_2 він не вчиняв ні 12.12.2025, ні в інші дати, а навпаки саме ОСОБА_2 переслідує його та систематично звертається на нього зі скаргами у правоохоронні органи, безпідставно звинувачуючи. 
Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду даної справи, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності без її участі. У вказаному клопотанні ОСОБА_2 зазначила про регулярні переслідування її протягом тривалого часу ОСОБА_1 , що негативно впливає на її особисте життя та емоційний стан. Вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 182 КК України, що безпідставно не враховано працівником поліції під час складання протоколу у цій справі.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 173 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок та спокій громадян і прагне цього.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
При розгляді справи суддя також враховує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладено на суд. Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Як видно, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №781088 від 05.01.2026; копію посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 ; електронний рапорт інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Полянської В.О. від 12.12.2025; письмову заяву та пояснення ОСОБА_2 від 12.12.2025; письмові пояснення ОСОБА_1 від 05.01.2025; фотознімок.
Втім, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи, на переконання суду, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки не містять належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в даній справі.
Так, доданий до матеріалів справи електронний рапорт інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Полянської В.О. від 12.12.2025 не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки не є доказом у розумінні статті 251 КУпАП та відноситься до внутрішніх службових документів правоохоронних органів. До того ж зі змісту вказаного документу не вбачається вчинення ОСОБА_1 в час та місці, вказаних у протоколі, дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Не містять таких даних і долучені до протоколу письмові пояснення, заява ОСОБА_2 від 12.12.2025, а також подане нею суду письмове клопотання. Не доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства і долучений до матеріалів справи фотознімок, з огляду на відсутність на ньому жодних відомостей про обставини, що підлягають доказуванню в даній справі чи мають значення для її вирішення.
Як видно, інших належних та допустимих доказів, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в контексті положень ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи немає.
За наведеного, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, який до того ж складений посадовою особою, з порушенням вимог ч. 2 ст. 254 цього Кодексу, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.
Приймаючи рішення, суддя також враховує, що протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять інформації, яка б вказувала на публічність вчинення поставленого у провину ОСОБА_1 правопорушення, зокрема про інших, окрім потерпілої ОСОБА_2 , присутніх осіб та будь-яких доказів того, що правопорушення скоєно в громадському місці.
Таким чином, наявні в матеріалах справи докази не є достатніми для встановлення доведеності вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, як про те вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №781088 від 05.01.2026.
Посилання ОСОБА_2 на невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1 прийняті до уваги судом бути не можуть, позаяк нормами КУпАП не передбачено компетенцію суду щодо зміни суті правопорушення, його редагування, збирання доказів тощо. Такі дії порушили б принцип рівності сторін та фактично свідчили б про прийняття судом сторони обвинувачення, що є неприпустимим, а тому суд досліджує обставини виключно в межах складеного відносно ОСОБА_1 протоколу та не вправі виходити за його межі.
Враховуючи викладене та, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу висновку про відсутність в матеріалах справи доказів, які б доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З таких підстав, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя	І. М. Царук