Справа № 646/6459/23 
№ провадження 2-др/646/8/26 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова 
у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,
за участю секретаря - Герко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Петренко Оксани Василівни про ухвалення додаткового рішенняпо цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
За рішенням Основ`янського районного суду міста Харкова від 20.01.2026 року справа № 646/6459/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю « Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені частково.
20.01.2026 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю « Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. В обґрунтування заяви вказано, що увідзиві відповідач зазначав, що поніс витрати на правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн, які просить стягнути з позивача на його користь. Зазначав, що сума гонорару визначена у фіксованому розмірі. Докази понесених витрат: договір про надання професійної правничої допомоги, акт виконаних робіт (наданих послуг), квитанція до прибуткового касового ордеру будуть надані у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, про що й було зроблено заяву, у зв`язку з чим представник відповідача звернувся до суду з вказаною заявою та на підтвердження вказаних витрат додав - копію договору про надання правничої допомоги від 21.11.2024 р., копія акту виконаних робіт (наданих послуг) від 20.01.2026 р., копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 20.01.2026 р.
Представник позивача надав до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, зазначивши, що розмір витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн. є неспівмірним із складністю справи, враховуючи предмет спору, а також відсутність доказів, що підтверджують необхідність саме такого обсягу юридичної допомоги. Заявлені витрати на правничу допомогу адвоката під час супроводження справи в суді першої інстанції у розмірі 15000,00 грн не відповідають критеріям співмірності, розумності та реальності. Зокрема, з огляду на невисоку складність справи, обсяг наданих послуг та витрачений адвокатом час, зазначені витрати є завищеними. Підготовка справи не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, оскільки питання, що розглядалися, не є складними, а у відкритих джерелах міститься значна кількість судової практики з аналогічних спорів. Крім того, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин залишалося незмінним, що також свідчить про відсутність необхідності проведення додаткових правових досліджень чи складних процесуальних дій, у зв`язку з чим просять відмовити у задоволенні вказаної заяви.
В судове засідання на розгляд заяви про постановлення додаткового рішення сторони не з`явились.
Адвокат Петренко О.В. надала до суду заяву про розгляд заяви у її відсутність, заяву підтримує та просить суд її задовольнити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заперечення. 
Частиною 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 
З урахуванням обставин, що стали підставою для ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе розглянути дане питання за відсутності сторін, які були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання. 
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. 
Дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи, суд прийшов до таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи рішенням Основ`янського районного суду міста Харкова від 20.01.2026 року справа № 646/6459/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю « Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені частково.
10.02.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Петренко О.В. відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у відзиві на позовну заяву зазначила, що має намір подати докази на підтвердження понесених судових витрат протягом 5 днів з моменту винесення судового рішення, у зв`язку з чим рішенням суду питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.
20.01.2026 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю « Укр Кредит Фінанс» на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.
Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи ,встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Петренко О.В. звернулася до суду із заявою про стягнення судових витрат на правничу допомогу у передбачені положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України строки.
Положеннями ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Процесуальним законодавством передбачений механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Статтею 141 ЦПК України передбачено вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Петренко О.В. надала суду такі документи: копію договору про надання правничої допомоги від 21.11.2024 р., копія акту виконаних робіт (наданих послуг) від 20.01.2026 р., копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 20.01.2026 р.
Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.
Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, складності справи, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, часом, витраченим представником відповідача на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих представником відповідача послуг (подання відзиву, безпосередня участь представника у одному судовому засіданні, подання інших процесуальних заяв), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, а також з урахуванням заперечень представника позивача проти заявленого до стягнення стороною відповідача розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає що розмір витрат на оплату послуг адвоката підлягає частковому задоволенню, а саме у сумі 5 000,00 грн.
З урахуванням викладеного, суд, керуючись принципами справедливості та верховенством права, виходячи з реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин цієї справи, а також, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, вважає доцільним здійснити розподіл витрат сторони відповідача на надання правової допомоги у розмірі 5 000,00 грн, що підлягають відшкодуванню на користь відповідача ОСОБА_1 з позивача ТОВ « Укр Кредит Фінанс».
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 142, 258-261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Петренко Оксани Василівни про ухвалення додаткового рішенняпо цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі № 646/6459/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок ).
В іншій частині у задоволенні заяви – відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя С.В. Клімова