Справа №534/2337/25
Провадження №2/534/949/25

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2026 року м. Горішні Плавні 
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області 
у складі: головуючого судді Солохи О.В.
за участі: секретаря судового засідання Гончар С.Т. 

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання,
в с т а н о в и в:

Позивач КВП «Теплоенерго» м.Горішні Плавні звернулося до суду із згаданим позовом до відповідачів, в якому прохають стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання за період з січня 2022 року по травень 2025 року в сумі 50 051 грн 60 коп., яка складається з основного боргу - 42 460 грн 43 коп., інфляційних втрат – 6 134 грн 75 коп., 3% річних від простроченої суми – 1 456 грн 42 коп. та стягнути понесені судові витрати в сумі 3 028 грн.
Свої вимоги мотивують тим, що КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» є виконавцем послуг з постачання гарячої води і теплової енергії споживачам м. Горішні Плавні. Позивач надає комунальні послуги відповідачам  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті невиконання відповідачами зобов`язань щодо оплати наданих послуг станом на травень 2025 року у відповідачів виникла заборгованість в зазначеній сумі. 
Ухвалою суду від 02.10.2025 позовна заява КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Першин С.М. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» в частині стягнення з неї заборгованості не визнає. Зазначає, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.06.2013 квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві спільної часткової власності по 1/2 частці належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22.11.2018 №315, обсяг спожитої теплової енергії приміщеннями споживачів без засобів обліку теплової енергії зменшується на суму донарахованих обсягів теплової енергії споживачам, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, та розподіляється пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об?ємів. Таким чином, у разі відсутності індивідуального приладу обліку теплової енергії, нарахування плати за опалення квартири здійснюється пропорційно її опалювальної площі, а у випадку спільної часткової власності — відповідно до частки кожного співвласника (індивідуального споживача) у праві власності на житло. Згідно наданої позивачем довідки про нарахування убачається, що за період з жовтня 2017 року по травень 2025 року нарахування за послугу з централізованого опалення зазначеної квартири здійснювалися на опалювальну площу 58.2 кв.м. та лише на ім?я співвласниці — ОСОБА_2 . З цієї ж довідки випливає, що загальна сума нарахувань за послугу теплопостачання (без гарячої води) за вказаний період становить 84 214,87 грн, із яких залишок заборгованості — 42 460,43 грн. Разом із тим, представник відповідача ОСОБА_2 надає банківські квитанції та розрахунки оплати за період з жовтня 2017 року по травень 2025 року, згідно яких убачається, що ОСОБА_2 сплатила за надані послуги 42 247,91 грн, тобто фактично виконала свій обов?язок з оплати теплової енергії в межах належної їй 1/2 вказаної квартири. Тобто несплачена частина нарахувань у сумі 42 460,31 грн відповідає розміру вимог позивача та зобов?язань з оплати за надані послуги іншого співвласника вказаної квартири — ОСОБА_1 . Оскільки відповідачі є співвласниками квартири, а зобов?язання з оплати послуг з постачання теплової енергії є подільним, то вони несуть часткову, а не солідарну відповідальність за оплату цих послуг, відповідно нарахування за ці послуги повинні здійснюватися позивачем окремо на кожного з відповідачів - пропорційно до розміру їхніх часток у праві власності на квартиру. Відтак, оскільки ОСОБА_2 належним чином виконувала свій обов?язок щодо сплати вартості послуг у межах своєї частки (1/2 від загальної суми нарахувань), вимоги позивача про стягнення з неї спірної заборгованості у солідарному порядку разом із ОСОБА_1 , який свого обов?язку не виконав, є безпідставними та такими, що суперечать нормам матеріального права.
Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов, у наданий судом строк до суду не подав. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні без повідомлення сторін не надіслав. 
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до статі 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» є юридичною особою, метою діяльності якої відповідно до п. 2.1 Статуту є діяльність підприємства спрямована на надання споживачам послуг по теплопостачанню та гарячому водопостачанню.
Предметом діяльності КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» є, зокрема, виробництво, транспортування та постачання теплової енергії; надання послуг споживачам міста Горішні Плавні з централізованого постачання гарячої води та опалення (п. 2.2 Статуту)
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні, вид економічної діяльності зазначено, зокрема постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, інші будівельно – монтажні роботи.
Отже підприємство створено з метою задоволення потреб населення та інших споживачів, незалежно від форм власності, в послугах централізованого постачання теплової енергії та гарячої води, а також обслуговування всіх інженерних мереж, споруд, вузлів тепломереж.
Згідно ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація; з послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.
КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії призначеної для централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), що постачається до житлового приміщення шляхом транспортування через магістральні теплові мережі та внутрішньо домові розподільчі системи.
Так, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно з вимогами п. п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач(співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач)(ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Відповідно до ч.1,3 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Згідно з ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.
Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.
Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.
Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).
Згідно з ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч.2,3 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації.
Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити вартість послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, якщо він фактично отримував таку послугу. Факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
З матеріалів справи встановлено, що позивач здійснює забезпечення помешкання відповідачів теплопостачанням, у тому числі надає послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання.
Таким чином, суд вважає, що між КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» та відповідачами склались фактичні договірні відносини, за якими позивачем були надані послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, а відповідачі ці послуги прийняли та зобов`язувалися здійснювати їх оплату.
Разом з тим, як убачається з наданого розрахунку станом на травень 2025 року, за період з січня 2022 року по травень 2025 року у відповідачів  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла заборгованість в сумі 50 051 грн 60 коп., яка складається з заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачанняв сумі 42 460 грн 43 коп., інфляційних втрат в сумі 6 143 грн 75 коп., трьох відсотків річних від простроченої суми – 1 456 грн 42 коп.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка ОСОБА_1 та 1/2 ОСОБА_2 .
Згідно положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).
Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Як убачається з наданих копій квитанцій про оплату комунальних послуг, ОСОБА_2 свій обов`язок виконала та сплатила частину по оплаті комунальних послуг (а.с.49-78).
Враховуючи, що відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/2 частці квартири АДРЕСА_3 , а також приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 свій обов`язок з оплати послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання виконала, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання.
Згідно із п. 35,36 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
А тому, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідачів є своєчасна оплата отриманих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів.
За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16.12.2015 у справі №6-2023цс15, закріплена в п.10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.
В даному випадку, судом встановлений факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» підтверджується матеріалами справи.
Крім того, позивачем за несвоєчасну оплату спожитих послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання за період з січня 2024 року по квітень 2025 року нараховано відповідач інфляційні втрати в сумі 6 143 грн 75 коп. та 3% річних від простроченої суми, що становить 1 456 грн 42 коп. (а.с.10).
Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимогам ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем доведено достатніми та допустимими доказами розмір заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання за період з січня 2022 року по травень 2025 року в сумі 50 051 грн 60 коп., яка складається із боргу за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 42 460 грн 43 коп., інфляційних втрат в сумі 6 134 грн 75 коп. та 3% річних в сумі 1 456 грн 42 коп., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 , з огляду на що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.
Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, за приписами якої судовій збір у разі задоволення позову покладається на відповідача ОСОБА_1 . 
Тому, з ОСОБА_1 на користь КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» підлягають документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 3 028 грн.
Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» заборгованість за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 50 051 (п`ятдесят тисяч п`ятдесят одна) грн 60 (шістдесят) коп., яка складається із боргу за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 42 460 грн 43 коп., інфляційних втрат в сумі 6 134 грн 75 коп. та 3% річних в сумі 1 456 грн 42 коп.
У стягненні заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання з ОСОБА_2 на користь комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м.Горішні Плавні» - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м.Горішні Плавні» судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Позивач: 	Комунальне виробниче підприємство «Теплоенерго» м.Горішні Плавні», ЄДРПОУ 13940851, адреса: 39800, Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вулиця Молодіжна, 8;	
Відповідачі:	ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ;	
  	ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .	

Суддя О.В.Солоха
Повний текст рішення складено 02.02.2026.