Справа № 396/2384/25
Провадження № 3/396/60/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2026 року м. Новоукраїнка 
Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Цесельська Ольга Сергіївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 482660 від 14.10.2025 р., ОСОБА_1 , 13.10.2025 р. о 19 год. 50 хв. в с. Вишневе, вул. Центральна, 17, на перехресті з вул. Садова, керуючи ТЗ перед початком руху не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Садова в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 10.1. ПДР. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП України.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 482578 від 14.10.2025 р., ОСОБА_1 , 13.10.2025 р. о 19 год. 50 хв. в с. Вишневе, вул. Центральна, 17, вживала алкогольний напій, а саме пиво міцністю 4.2% алкоголю, після дорожньо транспортної пригоди з її участі, огляд на стан сп"яніння проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою спеціального приладу газоаналізатору Драгер Алкотест 6820, відповідно до тесту, чим порушив вимоги п. 2.10.є ПДР. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 4 ст. 130 КУпАП України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала та пояснила, що вона правила дорожнього руху не порушувала, а у вказаній дорожньо транспортній пригоді винен інший учасник ДТП, працівниками поліції в її присутності протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не складався, як і не складалась схема місці ДТП. Просила суд закрити провадження в справі за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень.
Адвокат Пасічник Т.В. подав до суду клопотання про закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, яке підтримав в судовому засіданні.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника адвоката Пасічник Т.В., вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підставі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За змістом Рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть лише фактичні дані, одержані відповідно до вимог чинного законодавства України, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Відповідно до пункту п`ятого Рішення Конституційного Суду України №1-рп/19 від 26 лютого 2019 року презумпція невинуватості є важливою гарантією дотримання прав особи та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду. Конституційний Суд України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості.
Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Згідно пункту 2 статті 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Відповідно до практики ЄСПЛ принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 р., пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» від 23.07.2002 р.).
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справи «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, «Шмауцер проти Австрії» від 23 жовтня.1995 року, «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункти 17, 21 рішення «Надточій проти України»).
Виходячи із системного аналізу ст.ст. 7, 251, 252, 280 КУпАП та ст.ст. 85, 86 КПК України в поєднанні із вказаною вище позицією Конституційного суду України, викладеною у рішенні № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, а також практикою ЄСПЛ, що за правилами, визначеними ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має враховуватися судом як джерело права, можна зробити висновок, що у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності належними вважаються докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність передбачених ст. 280 КУпАП обставин, які підлягають доказуванню у справі, а також інших обставин, які мають значення для справи, та прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Водночас, допустимим визнається доказ, якщо він отриманий суб`єктом, уповноваженим на це законодавством із належного джерела та з додержанням належної процедури отримання, тобто дотримання процесуального порядку їх збирання та закріплення відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема КУпАП.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За правилами, визначеними відповідними нормами КУпАП, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993 року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху..
Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
Цим же пунктом Правил дорожнього руху України встановлено, що дорожньо-транспортна пригода -подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Необхідною умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою правил дорожнього руху, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху і виявленими пошкодженнями.
Тобто, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке має наслідки у формі пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Стаття 124 КУпАП застосовується, якщо внаслідок ДТП немає постраждалих, тобто ніхто не отримав тілесних ушкоджень.
Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за №1496/27941 (далі Інструкція № 1376), встановлено порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначається порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).
Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 1376 визначено, що складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.
Згідно пунктів 9 та 15 розділу ІІ Інструкції №1376, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).
До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, визначені розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція № 1395).
Так, п.п. 1 та 4 розділу IХ вказаної Інструкції передбачено, що у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додається: схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.
За змістом цієї Інструкції, схема ДТП є обов`язковим документом, який при оформленні справ про адміністративне правопорушення, за ст.124 КУпАП, складається на місці ДТП.
На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуютьсятакі об`єкти: 1)ділянка дороги,на якійсталась ДТП; 2)сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3)транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4)сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5)інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту,сліди рідини),що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6)координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7)ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8)ширина тротуарів, узбіччя; 9)розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10)розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11)розташування дорожньої розмітки; 12)розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.
В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі. На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1)марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2)номерний знак транспортного засобу; 3)власник (співвласник) транспортного засобу; 4)серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності -посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5)перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6)вид пригоди; 7)кількість учасників ДТП; 8)порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 10жовтня 2001року №1306; 9)результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10)тип транспортного засобу. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.
Водночас, схема місця ДТП за своєю формою повинна відповідати додатку 8 Інструкції № 1395.
Оцінюючи схему місця ДТП на відповідність вимогам вищезазначеної Інструкції суддя зазначає наступне.
Долучена до справи схема місця ДТП складена поліцейським без фіксації її складання на відео, без виїзду на місце події, огляду місцевості та фіксування доказів, не дозволяє суду дійти переконливого висновку про її достовірність та відповідність фактичним обставинам. 
Окрім цього, суддя зазначає, що схема ДТП не підписана ні водієм ОСОБА_1 ні водієм ОСОБА_2 . 
Так, у відповідності до п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018 року (далі - Інструкція № 1026), з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції передбачено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
У відповідності до п.5 розділу ІІ вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Складення схеми ДТП є частиною (етапом) провадження справи про вчинення адміністративного правопорушення, порядок проведення якого чітко визначений законодавством.
У зв`язку з цим, в разі застосування поліцейськими відеозапису, вказаний етап провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен бути зафіксованим даним відеозаписом.
До матеріалів справи долучено оптичний носій інформації на якому міститься відеозапис порядку дій поліцейського та оформлення щодо ОСОБА_1 матеріалів справи про адміністративне правопорушення за яке вона притягується до відповідальності, проте у ньому відсутня будь-яка інформація про огляд поліцейськими місяця ДТП, складення схеми ДТП (зокрема у присутності ОСОБА_1 ), встановлення пошкоджень автомобіля чи іншого майна.
Виходячи з наведеного, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, складена працівниками поліції, не може визнаватися допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки:
- її складення не зафіксовано на відеозаписі з портативного відеореєстратора, попри обов`язок фіксації дій поліцейських технічними засобами відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції № 1026;
- відсутні дані про участь у її складенні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що позбавляє схему належної доказової цінності;
- схема складена без дотримання процесуального порядку, що є порушенням вимог законодавства щодо збирання доказів.
З урахуванням викладеного, зазначена схема ДТП як доказ отримана з порушенням вимог чинного законодавства, а відтак, відповідно до правових позицій Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, не може бути визнана допустимим доказом у розумінні статті 251 КУпАП.
Більше того, в порушення абз.3 п.8 Інструкції № 1395, фотофіксація пошкоджень виявлених автомобілів суду надана не була, наявне в матеріалах справи фото транспортних засобів, яке роздруковано на аркуш А4 низької якості, з якого не можливо встановити чи були пошкодженні автомобілі. 
Суд звертає увагу, що жоден з доказів, долучених органом поліції, не містить об`єктивного підтвердження факту пошкодження автомобіля або іншого майна, що є необхідною умовою притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Крім того, оскільки у справі відсутні належні та допустимі докази вчинення  ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна), то й відсутній склад, передбачений ч. 4 ст. 130 КУпАП - вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю.
У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, в діях  ОСОБА_1 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 124, ч.4 ст. 130, 221, 245, 247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,
П О С ТА Н О В И В:
Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 4 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя:	  	О. С. Цесельська