Справа № 473/3585/25

РІШЕННЯ
іменем України

"12" січня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ліхачової А.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ
у липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 28010,20 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 19 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з відповідачем договір кредитної лінії №998717099. За умовами договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відкрило на користь відповідача кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 6700,00 грн, в межах якої відповідачу був наданий перший транш у розмірі 6000,00 грн, з дисконтним рекомендованим строком користування траншем протягом 30 днів до 18 січня 2023 року (з можливістю продовження дисконтного строку кредитування за ініціативою позичальника при сплаті ним усіх нарахованих процентів), з загальним строком користування кредитом 5 років з моменту укладення договору, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним: дисконтна процентна ставка - 0,41 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом (застосовується протягом дисконтного періоду), дисконтна процентна ставка при продовженні пільгового строку кредитування за ініціативою позичальника – 2,10 % на день від суми кредиту за кожен день користування коштами; після закінчення вказаних періодів – 2,98 % за кожен день користування коштами від суми залишку заборгованості за кредитом (базова процентна ставка).
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01 (з подальшими додатковими угодами), за яким первісний кредитор за окремим Реєстром прав вимоги від 21 лютого 2023 року №217 відступив ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №998717099 від 19 грудня 2022 року.
19 грудня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договір факторингу №19/1224-01, за яким ТОВ «Таліон Плюс» за окремим Реєстром прав вимоги від 19 грудня 2024 року №1 відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №998717099 від 19 грудня 2022 року.
04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №04/06/25-Ю, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №998717099 від 19 грудня 2022 року.
Відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором у розмірі 28010,20 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 6000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 22010,20 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі.
Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 вересня 2025 року вимоги ТОВ «Юніт Капітал» задоволено. 
29 жовтня 2025 року представниця відповідача адвокат Вуїв О.В. звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення. 
12 листопада 2025 року суд постановив ухвалу про скасування заочного рішення та призначення справи до повторного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача Тараненко А.І. не з`явився, проте в матеріалах справи (позові) міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представниця відповідача адвокат Вуїв О.В. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» не визнала з підстав, викладених у заяві про скасування заочного рішення (заборгованість за кредитним договором частково нарахована поза межами встановленого строку кредитування (після 18 січня 2023 року), за процентною ставкою, що не узгоджена сторонами, містить недостовірні відомості щодо внесення коштів відповідачем; відсутні належні докази щодо переходу прав вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №998717099 від 19 грудня 2022 року, від первісного кредитора до його правонаступників (прізвище боржника вказано « ОСОБА_2 », що не узгоджується з прізвищем відповідача « ОСОБА_2 »)).
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Згідно ч. 1ст.626ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1ст. 628 ЦК України,зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно ч. 2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст.611,612,623-625,1049,1050ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Також, відповідно до п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст.1077, ч. 1 ст.1078, ч. 1 ст.1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що 19 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач ОСОБА_1 з дотриманням положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою договір кредитної лінії №998717099 в електронній формі, узгодили в ньому усі істотні умови, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з п. 2.1 вказаного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 6700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п. 2.2,2.3, 2.4,2.5 договору, сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1 договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у сумі 6000, 00 грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 18 січня 2023 року. Другий та решта траншів з договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором.
Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору. 
Відповідно до п. 3.1 договору кредитної лінії позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) у межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується у порядку, передбаченому п. 3.2 договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що встановлений у п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження стоку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.
Згідно з п.7.1, п. 7.2 договору, на момент укладення цього договору, сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування – 18 січня 2023 року, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Основна сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2, або п. 9.1.1.7, або п. 9.2.1.5 договору.
Відповідно до п.7.3 договору, проценти за договором сплачуються в наступному порядку:
- протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору (пп. 7.3.1);
- після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно (пп. 7.3.2).
Пунктом 8.3 договору, визначено, що за умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах пункту 8.5 договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 %річних, що на день укладення договору становить 2,10 % в день від суми залишку кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
Згідно з п. 8.4 договору зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 % річних, що на день укладення договору становить 2,98% в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
Пунктом 8.5.1 кредитного договору, якщо позичальник здійснить дострокове повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 149,65 % річних, що на день укладення договору становить 0,41% від суми кредиту за кожний день користування ним. 
Згідно з п.8.5.2 кредитного договору, якщо позичальник вчинить описані у п. 3.2 договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів та здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду (з урахуванням всіх пролонгацій), то зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом за період від дати видачі кредиту до 18 січня 2023 року (включно) будуть визначатися на умовах п. 8.5.1. договору за дисконтною процентною ставкою, а з наступного дня після 18 січня 2023 року за ставкою 747,34 % річних, що на день укладення договору становить 2,05 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У разі здійснення позичальником двох та більше пролонгацій кредитодавець може зменшити розмір індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації. Про порядок надання додаткових знижок і про їх розмір позичальник інформується в особистому кабінеті.
Відповідно до п. 8.7 договору, якщо позичальник користуватиметься кредитом без продовження дисконтного періоду, умови про розрахунок загальних витрат за кредитом та загальної вартості кредиту на умовах, описаних в п. 8.5 договору не застосовуються. Відповідно загальна вартість кредиту на період всього дисконтного періоду визначається відповідно до розміру базової процентної ставки вказаної в п. 8.3 Договору.
Проценти в розмірі, визначеному за правилами цього договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня закінчення строку дії цього договору (п.8.10 договору).
Згідно з п. 11.1 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом п`яти років, а у частині розрахунків - до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Стороною відповідача обставина укладання відповідного кредитного договору в електронній формі не заперечується.
Відтак, доведеним є факт укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору № 998717099 від 19 грудня 2022 року.
З матеріалів справи також убачається, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання шляхом перерахування позичальнику кредитних коштів на його особисту банківську картку (реквізити якої зазначено останньою в заявці на видачу кредиту), що підтверджується копією платіжного доручення від 19 грудня 2022 року, а також випискою з особового рахунку відповідача, наданою АТ КБ «ПриватБанк».
Таким чином відповідач набув статусу, прав та обов`язків позичальника в кредитних правовідносинах.
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01 (з подальшими додатковими угодами), за яким первісний кредитор за окремим Реєстром прав вимоги від 21 лютого 2023 року №217 відступив ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №998717099 від 19 грудня 2022 року.
19 грудня 2024 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договір факторингу №19/1224-01, за яким ТОВ «Таліон Плюс» за окремим Реєстром прав вимоги від 19 грудня 2024 року №1 відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №998717099 від 19 грудня 2022 року.
04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №04/06/25-Ю, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №998717099 від 19 грудня 2022 року.
Тобто, факт переходу прав вимоги за кредитним договором №998717099 від 19 грудня 2022 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Юніт Капітал» підтверджується договором факторингу від 28 листопада 2018 року №28/1118-01 (з подальшими додатковими угодами), договором факторингу №19/1224-01від 19 грудня 2024 року, договором факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, Реєстром прав вимоги від 21 лютого 2023 року №217, Реєстром прав вимоги від 19 грудня 2024 року №1, Реєстром боржників від 04 червня 2025 року.
Зі свого боку відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.
За встановленого, до ТОВ «Юніт Капітал», як фактора, перейшли всі права кредитора, що виникли з кредитного договору № 998717099 від 19 грудня 2022 року, у тому числі право вимоги сплати заборгованості за кредитним договором.
Посилання сторони відповідача на те, що вказані документи не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки прізвище боржника вказано « ОСОБА_2 », що не узгоджується з прізвищем відповідача « ОСОБА_2 », суд відхиляє, оскільки згідно поданих документів (Реєстри прав вимоги, Реєстр божників) можливо однозначно ідентифікувати особу відповідача (зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (який є унікальним ідентифікатором фізичної особи) узгоджується з реєстраційним номером облікової картки платника податків відповідача)), зазначені реквізити кредитного договору відповідають реквізитам укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та ОСОБА_1 кредитного договору. Технічна помилка в написанні прізвища відповідача вищевикладеного не спростовує. 
Згідно розрахунків заборгованості за кредитним договором, заборгованість позичальника за кредитним договором становить 28010,20 грн, в тому числі заборгованість за кредитом у розмірі 6000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 22010,20 грн (за період з 19 грудня 2022 року по 17 травня 2023 року).
Суд погоджується з вказаними розрахунками в частині нарахованих процентів, які повністю відповідають умовам договору.
Зокрема, такі проценти за користування кредитом нараховані в межах встановленого строку кредитування та за встановленими в кредитному договорі процентними ставками. 
При цьому, з умов кредитного договору вбачається, що сторони узгодили умову про повне повернення позичальником кредиту протягом п`яти років з моменту укладення договору. У той же час кредитний договір укладено 19 грудня 2022 року (п.п. 7.2, 11.1 договору). Таким чином, встановлений у кредитному договорі строк кредитування на час розгляду справи не сплив. Водночас, сторони договору узгодили, що дата встановленого договором терміну закінчення дисконтного періоду користування кредитом (18 січня 2023 року) є не обов`язковою, а орієнтовною (рекомендованною) датою повернення кредиту (п. 7.1 договору).
Відповідачем підписано вказаний кредитний договір, а відтак, останній погодився з визначеними договором умовами та розумів наслідки невиконання його положень.
Отже, позикодавець мав право нараховувати проценти за користування кредитом і після закінчення дисконтного періоду за процентною ставкою 2,98 %день, як це передбачено договором.
Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81,78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Між тим, стороною відповідача не спростовано вказані розрахунки в частині нарахування заборгованості за процентами, не надано доказів їх неправильності або альтернативного розрахунку, в тому числі не спростовані доводи позивача щодо внесення відповідачем коштів у порядку погашення заборгованості.
Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту), то в цій частині суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Отже вказаною нормою встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.
Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Законом України "Про споживче кредитування"порядок.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі №638/13683/15-ц, постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року в справі № 426/4264/19, обов`язковою умовою для дострокового стягнення споживчого кредиту є направлення кредитодавцем позичальнику у порядку, визначеному ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», вимоги про усунення порушення (дострокове виконання зобов`язань) протягом 30 календарних днів.
За відсутності факту належного направлення кредитором вимоги позичальнику про усунення порушень кредитного договору, суд може стягнути лише прострочену суму боргу, а платежі, за якими строк сплати ще не настав - ні.
Проте матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що кредитор пред`являв позичальнику вимогу про повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, надсилав відповідачу таку вимогу в передбаченому договором (п.9.1.1.7) та законом порядку, та що останній її отримав.
За встановленого, вимоги ТОВ «Юніт Капітал» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (строк повернення якого на час розгляду справи не настав) є безпідставними та передчасними, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (79 %), на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (судовий збір) в розмірі 1913,70 грн.
Що стосується витрат на правничу допомогу
Так, відповідно до ч.ч.2-5 ст.137 ЦПК України витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представник позивача надав суду копію договору про надання правничої допомоги від 05 червня 2025 року №05/06/25-01, укладеного між ТОВ «Юніт Капітал» та АБ «Тараненко та партнери», з додатками у вигляді додаткової угоди від 05 червня 2025 року, протоколу погодження вартості послуг від 05 червня 2025 року, копії акту приймання-передачі наданих послуг від 05 червня 2025 року, що містять перелік, опис та узгоджену сторонами вартість виконаних робіт, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема: дослідження матеріалів справи 2 год, вартість послуги 1000,00 грн; складання позовної заяви 2 год, вартість послуги 5000,00 грн, підготовка та складання запитів, клопотань 2 год, вартість послуги 1000,00 грн. Згідно наданих документів вартість наданих послуг становить 7000,00 грн.
Разом з тим, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише ті судові витрати, які мають розумний розмір.
Зазначений позивачем розмір вказаних витрат є завищеним, оскільки справа належить до категорії незначної складності, її розгляд відбувався в порядку спрощеного позовного провадження, судова практика у цій категорії справ є усталеною, в зв`язку з чим при підготовці позовної заяви у адвоката була відсутня необхідність досліджувати додаткові норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, витрачати значний час на складання позовної заяви.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Відповідно до положень ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2370,00 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Рогнідинська, 4-А, офіс 10, ідентифікаційний код 43541163, заборгованість за договором кредитної лінії №998717099 від 19 грудня 2022 року в розмірі 22010,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Рогнідинська, 4-А, офіс 10, ідентифікаційний код 43541163, судові витрати в розмірі 4283,70 грн.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.В.Лузан