УХВАЛА

24 грудня 2025 року
м. Київ

справа № 351/496/24
провадження № 61-16188ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду 
від 09 грудня 2025 року у справі за позовом керівника Коломийської окружної прокуратури до Снятинської міської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору оренди недійсним та повернення земельної ділянки, 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2024 року керівник Коломийської окружної прокуратури звернувся до суду з вищевказаним позовом до Снятинської міської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області (далі - Снятинська МТГ), ОСОБА_1 , в якому просив суд:
- визнати незаконним та скасувати рішення Снятинської міської ради 
від 05 листопада 2020 року № 618-29/1-п/2020 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельної ділянки;
- визнати договір оренди земельної ділянки площею 3,0857 га кадастровий номер 2625210100:05:033:0002 (зареєстрований 05 листопада 2020 року) укладений між Снятинською міською радою та ОСОБА_1 , недійсним;
- зобов`язати ОСОБА_1 повернути до земель запасу Снятинської міської ради земельну ділянку площею 3,0857 га кадастровий номер 2625210100:05:033:0002.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08 травня 2025 року позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано в частині рішення сесії Снятинської міської ради від 05 листопада 2020 року № 618-29/1-п/2020 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельної ділянки в оренду.
Визнано договір оренди земельної ділянки площею 3,0857 га кадастровий номер 2625210100:05:033:0002 (зареєстрований 05.11.2020) укладений між Снятинською міською радою та ОСОБА_1 , недійсним.
Зобов`язано ОСОБА_1 повернути до земель запасу Снятинської міської ради земельну ділянку площею 3,0857 га. кадастровий номер 2625210100:05:033:0002.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Івано-Франківської обласної прокуратури 4 542,00 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

Додатковим рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області 
від 08 травня 2025 року ухвалено додаткове рішення про стягнення судового збору.
Стягнуто з Снятинської МТГ на користь Івано-Франківської обласної прокуратури 4 542,00 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08 травня 
2025 року скасовано та ухвалено нове рішення.
У задоволенні позову керівника Коломийської окружної прокуратури до Снятинської МТГ, ОСОБА_1 про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору оренди недійсним та повернення земельної ділянки відмовлено.

Додатковою постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 
2025 року ухвалено у справі додаткову постанову, якою скасовано додаткове рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08 травня 
2025 року у справі за позовом керівника Коломийської окружної прокуратури до Снятинської МТГ, ОСОБА_1 про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору оренди недійсним та повернення земельної ділянки.

23 грудня 2025 року перший заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду 
з касаційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду 
від 20 листопада 2025 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року (надійшла до суду 23 грудня 2025 року), 
у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судскасувати оскаржувані судові рішення, залишити в силі рішення та додаткове рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у загальному розмірі 14 534,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року 
№ 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: юридичною особою 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви 
і скарги від розміру оспорюваної суми; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення 
в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, 
в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Заявником оскаржується постанова суду апеляційної інстанції у повному обсязі.
Керівник Коломийської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом 
у 2024 році та заявляв 2 позовні вимоги немайнового характеру та 1 позовну вимогу майнового характеру (повернення земельної ділянки).
Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3 028,00 грн (350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 059 800,00 грн).
У позовах про зобов`язання повернути нерухоме майно ціна позову визначається вартістю майна.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (провадження № 14-206цс21).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на 2024 рік (відсутнє визначення вартості спірної земельної ділянки з кадастровим номером 2625210100:05:033:0002), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимоги майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (майнова оцінка спірної земельної ділянки або інші належні докази).
Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за 
2 позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 9 689,60 грн ((3 028,00*200%)*0,8=9 689,60) та за позовну вимогу майнового характеру (у розмірі 1,5 % від вартості об`єкта нерухомого майна, помноженого на 200 %, помноженого на 0,8). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну першого заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Г. В. Коломієць