Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________  Справа № 299/5153/25
Номер провадження 2/299/1839/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
10.02.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Надопта А.А., секретар судового засідання Стрижак О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних та моральних збитків завданих вчиненим кримінальним правопорушенням, 

В С Т А Н О В И В :
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних та моральних збитків завданих вчиненим кримінальним правопорушенням.
Позовні вимоги мотивують тим, що Вироком Виноградівського районного суду від 06.06.2025 року (справа №299/2130/23) встановлено: «Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 червня 2022 року близько 20 години ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Peugеot 208» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по трасі H09 в напрямку с. Велика Копаня, Берегівського району зі сторони м. Хуст, неподалік бетонної конструкції з написом «Хустський район», в порушення вимог п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.9.1 «Попереджувальними сигналами є:а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; п.9.2: Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом; п.9.4: Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50 ?100 м у населених пунктах і за 150?100м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення… сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів;п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.10.4 «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку…» п.14.3 «Водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями» Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, відповідно не реагуючи на зміни дорожньої обстановки, але маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, не переконавшись у безпечності маневру, зокрема, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за нею і яким може бути створено перешкоду не розпочав маневр обгону, розпочала здійснювати поворот ліворуч, не давши дорогу попутному транспортному засобу марки «Volkswagen T4» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який в цей час рухався зі швидкістю близько 60 км/год у попутному напрямку та здійснював обгін її автомобіля на зустрічній смузі руху, в результаті чого, виїхавши на зустрічну смугу руху водій ОСОБА_4 допустила зіткнення передньою лівою частиною автомобіля марки «Peugеot 208» реєстраційний номер НОМЕР_1 із правим бортом автомобіля марки «Volkswagen T4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в салоні якого знаходилися водій ОСОБА_1 та пасажири ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Volkswagen T4» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , згідно висновку експерта 103/В від 26.07.2022 року отримав тілесні ушкодження у вигляді синця шкірних покровів лівої гомілки в середній третині по попериковій поверхні, що супроводжувалося набряком м`яких тканин; забою м`яких тканин в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу з набряком, які відповідно до п. 2.3.2.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності та тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів, які відповідно до п. 2.2.1.в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, і є в прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 26.06.2022.
Пасажир автомобіля марки «Volkswagen T4» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 , згідно висновку експерта 105/В від 12.07.2022 року отримала тілесні ушкодження у вигляді різаних ран м`яких тканин чола від центру вправо, лівого передпліччя у верхній третині по зовнішній поверхні та лівої кисті, які відповідно до п.2.3.2.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.
Пасажир автомобіля марки «Volkswagen T4» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 згідно висновку експерта 104/В від 12.07.2022 року отримала тілесні ушкодження у вигляді синців шкірних покровів правого передпліччя в середньо-верхній третині по зовнішній поверхні, в ділянці плеча справа в верхній третині по зовнішній поверхні, стегна справа у верхній третині по передній поверхні, які відповідно до п. 2.3.2.б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності та тілесні ушкодження у вигляді різаної рани м`яких тканин чола, які відповідно до п. 2.3.2.а «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.
Згідно висновків експерта № 168/10 від 17.10.2022 та №17/02 від 17.02.2023 з технічної точки зору, необхідною умовою даної ДТП є факт невідповідності дій водія автомобіля «Peugeot» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , яка почала виконувати маневр повороту ліворуч, технічним вимогам п.п 1.5; 9.1; 9.2; 9.4; 10.1; 10.4; 14.3 Правил дорожнього руху України, маючи при цьому об`єктивну можливість бачити в дзеркало заднього виду автомобіль «Volkswagen T4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який виконував обгін його автомобіля. За таких умов, вибраний водієм момент виконання маневру, з технічної точки зору, не міг бути безпечним (тобто таким, який би не створював небезпеки для руху водію автомобіля «Volkswagen T4» реєстраційний номер НОМЕР_2 »), і відповідно, не міг бути безпечно завершеним. 
Невиконання водієм ОСОБА_4 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками ДТП, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. 
Даним вироком ухвалено : « ОСОБА_4 визнати винною за ч.1 ст.286 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 ( пятьдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік» 
Потерпілим (№1) від вчиненого злочину визнано позивача - ОСОБА_1 
Внаслідок ДТП, що мала місце 26 червня 2022 року позивач: - ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_3 з вини водія - ОСОБА_4 отримали тілесні пошкодження, а наслідки перенесених травм відчувають і на сьогодні.
Відповідно до висновку експерта №103/В від 26.07.2022 року позивач,- ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, і є в прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 26.06.2022 року.
Відповідно до висновку експерта №105/В від 12.07.2022 року позивач- ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді різаних ран м`яких тканин чола від центру вправо, лівого передпліччя у верхній третині по зовнішній поверхні та лівої кисті, що спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, і є в прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 26.06.2022.
Відповідно до висновку експерта №104/В від 12.07.2022 року позивач,- ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців шкірних покровів правого передпліччя в середньо-верхній третині по зовнішній поверхні, в ділянці плеча справа в верхній третині по зовнішній поверхні, стегна справа у верхній третині по передній поверхні, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності та тілесні ушкодження у вигляді різаної рани м`яких тканин чола, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, і є в прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 26.06.2022. 
Разом з тим, у салоні автомобіля окрім позивачів,- ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , перебували їх 4 (четверо) неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які також отримали різного ступеню тяжкості незначні тілесні ушкодження та психологічну травму, що призвело до посттравматичного стресового розладу здоров`я дітей, і наслідки \ самовпевненості та легковажності дій водія ОСОБА_4 могли бути іншими, які позивачі та їх діти відчувають по сьогоднішній день.
Окрім цього, внаслідок вказаної ДТП позивачці ОСОБА_2 , власнику майна,- пошкоджено майно, належний на правах власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20.01.2018, автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Позивачі у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с.83,85).
Відповідачка повторно в судове засідання без поважних причин не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України).
За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Судом встановлено, що вироком Виноградівського районного суду від 06.06.2025 року (справа №299/2130//23) ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Потерпілими від кримінального правопорушення є позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 .
Обставини встановлені вироком Виноградівського районного суду від 06.06.2025 року (справа №299/2130/23) не підлягають доказуванню.
Судом встановлено, що загальна сума непрямих матеріальних збитків спричинених позивачу ОСОБА_2 як власнику пошкодженого майна згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 20.01.2018, в результаті ДТП, що мала місце 26.06.2022 року, становить 190 705 (сто дев`яносто тисяч сімсот п`ять) гривень 61 копійка, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter» р.н. НОМЕР_4 , згідно звіту «Про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля» за №124/12/2022 від 19.12.2022, оплата за виконаний звіт, згідно квитанції до прибуткового касового ордера №124/12/2022 від 19.12.2022 року становить -3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень. 
Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
За змістом частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.
Крім того судом встановлено наступне.
У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Статтею 1168 ЦК України (Відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи), визначено, - «1. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів».
Наявність моральної шкоди спричиненої позивачам діями відповідача, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , обґрунтовують наступними обставинами:
- фізичним болем та стражданнями, яких вони зазнали у зв`язку з ушкодженням здоров`я (спричинення тілесних пошкоджень), наслідки травми якої відчувають аж до даного часу, і не можуть в повній мірі відновити своє здоров`я, яке мали до моменту ДТП;
- душевними стражданнями пережитими у зв`язку із самим фактом ДТП, в момент якої вони дуже перелякалася за своє життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я наших неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які також отримали різного ступеню тяжкості тілесні ушкодження; 
- хвилюваннями у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм свого щоденного життя до якого вони докладають дуже багато зусиль, так як до ДТП вони були здоровими людьми, то після ДТП в більшості часу займаєються відновленням свого фізичного так душевного здоров`я, щоб працювати повною мірою;
- у зв`язку з травмуванням внаслідок ДТП тривалий період часу було обмежено у фізичних навантаженням (робота без фізнавантажень); 
- у зв`язку з пошкодженням майна автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter» внаслідок ДТП мене ОСОБА_2 було обмежено у реалізації свого права щодо свободи користування та розпорядження автомобілем та унеможливлення його використання за призначенням протягом тривалого періоду часу;
-наші моральні страждання, зумовлені безпомічністю через отримані травми, неможливість вести повноцінне життя у період непрацездатності та приділити належну увагу, турботу своїм рідним та близьким.
Наявність спричиненої моральної шкоди вмотивовують, також і у душевних стражданнях у зв`язку із протиправною поведінкою щодо них з боку винуватиці дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 . Душевні страждання полягають у тому, що внаслідок протиправних дій Відповідача було порушено нормальну життєву обстановку та спланований спосіб життя.
Завдану моральну шкоду позивач, - ОСОБА_1 , оцінює у 60 0000 (шістдесят тисяч) гривень.
Завдану моральну шкоду позивачка - ОСОБА_3 , оцінює у 40 0000 (сорок тисяч) гривень.
Завдану мені моральну шкоду позивачка - ОСОБА_2 , оцінює у 40 0000 (сорок тисяч) гривень.
Разом з тим суд бере до уваги вказані обставини, душевні страждання пережиті у зв`язку із ДТП, тривалість стаціонарного лікування та продовження лікування позивача ОСОБА_1 , хвилювання у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм свого життя (на протязі останніх місяців, обмеженість вільного руху та фізичних навантаженнях (робота без фізнавантажень) через слабкий стан здоров`я, внаслідок отриманих травм під час ДТП, оскільки зазначене повністю випливає із отриманих травм позивача 
Беручи до уваги вищенаведене, суд визначаючи розмір завданої моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 враховує характер і тривалість моральних страждань позивача та суб`єктивне відношення до вчинку відповідача ОСОБА_4 вважає, що розмір моральної шкоди становить 60 000,00 гривень. Саме такий розмір відшкодування завданої моральної шкоди, на думку суду, відповідає вимогам співмірності, розумності і справедливості.
Також суд вважає доведеними обставини заподіяння діями відповідача ОСОБА_4 (позивачу) ОСОБА_2 моральної шкоди, яка полягала у наступному: душевні страждання які зазнала потерпіла (позивач) у зв`язку з ДТП (пошкодженням її майна автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter» ), обмеження у реалізації права щодо свободи користування та розпорядження автомобілем та унеможливлення його використання за призначенням протягом тривалого періоду часу, моральні страждання, зумовлені психологічною травмою.
Суд визначаючи розмір завданої моральної шкоди ОСОБА_2 враховує характер і тривалість моральних та душевних страждань позивача та суб`єктивне відношення до вчинку відповідача ОСОБА_4 , вважає, що розмір моральної шкоди становить 40 000 гривень. Саме такий розмір відшкодування завданої моральної шкоди, на думку суду, відповідає вимогам співмірності, розумності і справедливості.
Суд вважає доведеним обставини заподіяння діями відповідача ОСОБА_4 (позивачу) ОСОБА_10 моральної шкоди, і визначаючи розмір завданої моральної шкоди позивачу ОСОБА_10 враховує характер і тривалість моральних страждань позивача та суб`єктивне відношення до вчинку відповідача ОСОБА_4 вважає, що розмір моральної шкоди становить 40 000,00 гривень. Саме такий розмір відшкодування завданої моральної шкоди, на думку суду, відповідає вимогам співмірності, розумності і справедливості.
Встановлені судом обставини та вимоги позивачів відповідач жодним чином не заперечив.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Право на звернення до суду про компенсацію моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров`я або смерті фізичної особи.
Розмір моральної шкоди, яка підлягає компенсації, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:
1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;
2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;
3) в інших випадках, встановлених законом.
Згідно статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Поняття джерела підвищеної небезпеки визначено у статті 1187 ЦК України, відповідно до якої під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для осіб, які цю діяльність здійснюють, та інших осіб.
Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також наведено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6, відповідно до якого джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості.
Таким чином, автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки у розумінні частини першої статті 1187 ЦК України.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).
Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
За загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦПК України).
Всі вищенаведені обставини в дотримання вимог ст.23 ЦК України враховуються судом при з`ясуванні питання про обґрунтованість заявленого позивачем розміру моральної шкоди, поведінку відповідача до позивача після дорожньо-транспортної пригоди, повне ігнорування законних вимог позивачів про відшкодування матеріальної шкоди, тощо.
Таким чином, керуючись засадами розумності та справедливості, із врахуванням наведених у позові обставин, які підтверджують характер та інтенсивність моральних страждань, заявлені позивачем суми до відшкодування моральної шкоди завданої правопорушенням відповідають засадам розумності та справедливості.
Щодо стягнення витрат позивача ОСОБА_2 за понесені стороною позивача на оплату вартості виконаного звіту (оцінки пошкодженого транспортного засобу) зазначає наступне.
Згідно із частинами першою, п`ятою - сьомою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Велика палата Верховного Суду у постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 дійшла висновку, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
Враховуючи, вищенаведене, суд дійшов висновку, що витрати понесені стороною позивача на оплату вартості виконаного звіту (оцінки вартості пошкодженого транспортного засобу), що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №124/12/2022 від 19.12.2022 року в розмірі 3500 гривень підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 .
З відповідача ОСОБА_4 слід стягнути судовий збір у розмірі 3328 гривень на користь держави на підставі ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України.
За встановлених в судовому засіданні обставин, суд приймає рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В :
Позов задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , код РНОКПП - невідомо, зареєстрована АДРЕСА_1 , проживаюча в АДРЕСА_2 на користь - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , код РНОКПП- НОМЕР_5 , зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_3 , завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду (моральні збитки) у розмірі 60 0000 (шістдесят тисяч) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , код РНОКПП - невідомо, зареєстрована АДРЕСА_1 , проживаюча в АДРЕСА_2 на користь - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована та проживаюча АДРЕСА_3 , завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду (моральні збитки) у розмірі 40 0000 (сорок тисяч) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , код РНОКПП - невідомо, зареєстрована АДРЕСА_1 , проживаюча в АДРЕСА_2 на користь - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована та проживаюча АДРЕСА_4 , завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду (моральні збитки) у розмірі 40 0000 (сорок тисяч) гривень та завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальні збитки (за пошкоджене майно) у розмірі 194 205 (сто дев`яносто чотири тисячі двісті п`ять) гривень 61 копійка
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , код РНОКПП - невідомо, зареєстрована АДРЕСА_1 , проживаюча в АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована та проживаюча АДРЕСА_4 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень (витрати за проведений звіт (експертизу).
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , код РНОКПП - невідомо, зареєстрована АДРЕСА_1 , проживаюча в АДРЕСА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 3328 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Головуючий	  Надопта А. А.