Справа № 456/3344/25 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р. Т. 
Провадження № 33/811/1815/25 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гошовської Олени Вікторівни на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року, 

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.
Відповідно до постанови, відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 348055 від 01.06.2025, водій ОСОБА_1 , 01.06.2025 о 12 годині 08 хвилин, вул. Болехівська, м. Стрий, Львівської області, керував транспортним засобом Audi Q8 номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння проводився в установленому порядку медичному закладі КНП ТМО СМОЛ. Результат огляду позитивна реакція на марихуану чим підтверджується висновком лікаря. Водія попереджено та в подальшому відсторонено від керування, чим порушив п. 2.9а «Правил дорожнього руху», чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Гошовська О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року та закрити провадження у справі.
Звертає увагу на те, що висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, належним чином не умотивований та не ґрунтується на законі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 348055 від 01.06.2025 був складений працівником поліції за порушення вимог п. 2.5 ПДР, тобто фіксування відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння. Проте водій не відмовлявся від проходження медичного огляду, пройшов такий огляд, про що свідчать матеріали справи.
В судові засідання у даній справі, які були призначені на 05.12.2025, 19.12.2025 особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Гошовська О.В. не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду, однак захисник Гошовська О.В. вдруге клопотала про відкладення розгляду справи.
Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, жодних документів на підтвердження поважності причини, захисником Гошовською О.В. долучено не було.
Відкладаючи справу, суд сприяв у реалізації права на участь у судовому засіданні, однак таким правом учасники справи не скористались. Тому згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП суд вважає за необхідне провести розгляд справи у їх відсутності.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі»№ 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.
Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.
З огляду на це, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.
Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 348055 від 01 червня 2025 року, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме те, що 01 червня 2025 року о 12 год 08 хв у м. Стрий, вул. Болехівська, Львівської області, керував транспортним засобом “Audi Q8” номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння проводився в установленому порядку в медичному закладі КНП ТМО СМОЛ. Результат огляду позитивна реакція на марихуану, чим підтверджується висновком лікаря. Водія попереджено та в подальшому відсторонено від керування, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху» - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Положеннями п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, передбачено адміністративну відповідальність за перебування водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Якщо при порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, мається на увазі, що факт керування особою транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння вже встановлений, то лише дана фабула повинна міститься у протоколі про адміністративне правопорушення.
Виходячи з формулювання фабули адміністративного правопорушення, що викладено у протоколі про адміністративне правопорушення від 01 червня 2025 року, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, поряд з цим вказано порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Отже у даному протоколі вказані дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення Правил дорожнього руху України, тому не розкрито суть складу вчиненого адміністративного правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 .
Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП під час формулювання об`єктивної сторони протиправного діяння необхідно обов`язково встановити в чому полягала невідповідність вимогам діяння особи, що порушила закон.
Поряд з цим, як встановлено судом апеляційної інстанції, посадова особа Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, недотрималася цих вимог закону.
Неналежне оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, а саме відсутність конкретизації наведених вище даних, позбавило суд можливості об`єктивно встановити обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та прийняти законне рішення.
На переконання апеляційного суду, без усунення зазначених недоліків зробити однозначний висновок щодо порушення вимог п. 2.5 чи п.2.9 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 не є можливим, відтак неповнота даних є істотною і апеляційний суд не наділений повноваженнями таку усунути.
За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення.
За наведених обставин, суд позбавлений можливості встановити об`єктивну істину у даній справі.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що висновок судді є передчасним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як неповно з`ясовані та неналежно оформлені, - направленню до Стрийського РУП ГУНП у Львівській області для приведення матеріалів протоколу у відповідність до вимог закону, що дало б можливість прийняти законне й обґрунтоване рішення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гошовської Олени Вікторівни – задовольнити частково.
Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 листопада 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – скасувати.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Стрийського РУП ГУНП у Львівській області через Стрийський міськрайонний суд Львівської області для належного оформлення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя    Л.Я. Гончарук