Справа № 932/6825/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/15106/2025
Головуючий у суді першої інстанції: Лебідь-Гавенко Г.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В., 
суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Бондар Антона Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року, ухвалене у м. Васильків у складі судді Лебідь-Гавенко Г.М., повний текст якого складено 12 травня 2025 року, у справі №932/6825/24 за позовом Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи: Управління у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_3 , про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ: 

У липні 2024 рокуВиконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи: Управління у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_3 , про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначив, що 15 липня 2024 року до Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради надійшло повідомлення від ОСОБА_4 мешканки с. Тарасівка Фастівського р-ну, Київської обл., яка повідомила, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_5 в антисанітарних умовах. 16.07.2024 року працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради спільно з працівниками КП «Муніципальна безпека», Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради та поліцейським офіцером громади Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області було здійснено виїзд в родину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Під час обстеження вдалося встановити, що родина разом з малолітньою дитиною ОСОБА_5 проживає у напівзруйнованому будинку без опалення, який перебуває в аварійному стані. В будинку відсутня підлога, двері, вибиті вікна, панує суцільна антисанітарія. Батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не займаються вихованням та розвитком дитини, не піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не створюють належні умови для розвитку. Малолітня дитина не має ліжка для сну, в дитини відсутні елементарні засоби гігієни, сезонний одяг, відсутнє дитяче харчування. Працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради було складено Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, де зазначено, що дитина проживає в жахливих антисанітарних умовах, будинок напівзруйнований, без засобів для існування. Батьки дитини перебували можливо під дією психотропних речовин, переходили на крики, їх мова була нечіткою та незрозумілою. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради від 16.07.2024 року зазначено, що для малолітньої дитини створені неналежні умови для проживання, відсутнє спальне місце, засоби для догляду та гігієни дитини. Батьки ведуть асоціальний спосіб життя, вживають алкоголь та можливо наркотичні та психотропні засоби. В зв`язку з загрозою життю та здоров`ю малолітньої дитини, 16.07.2024 року було прийнято рішення Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області №56/15 «Про негайне відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав, терміном на один рік. Дитина була доставлена до КНП КОР «Київська обласна лікарня» м. Боярка. Наказом начальника Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 23.07.2024 року №70 «Про тимчасове влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування ОСОБА_5 , в сім`ю бабусі ОСОБА_3 », малолітня дитина влаштована до бабусі ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Аналізуючи, що умови проживання дитини з відповідачами дійсно є небезпечним для їх життя та здоров`я, оскільки відповідачі не здійснюють належного догляду за нею, то підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Враховуючи викладене, Виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області просив відібрати малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , без позбавлення батьківських прав та передати на опікування органу опіки та піклування Управління у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради; та стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліменти на користь та на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 всіх видів їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі.
Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року позов Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області задоволено.
Відібрано малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав.
Малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передано під опіку органу опіки та піклування адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради.
Стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на користь опікуна (піклувальника), під опікою яких буде перебувати малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного до віку, починаючи з 02 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на користь опікуна (піклувальника), під опікою яких буде перебувати малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного до віку, починаючи з 02 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допущено негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.
Не погоджуючись із заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року, адвокат Бондар А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області.Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 та іншим відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками до неї. Відповідно, ОСОБА_1 не мала можливості ознайомитися з доводами позовної заяви і надати суду свої заперечення проти цих доводів. Зазначає, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 приїхала в гості до її дядька і батька за адресою: АДРЕСА_1 , де вона проживала тільки в дитинстві. Побачивши побутові умови, ОСОБА_1 не хотіла там залишатись. Але так як ОСОБА_2 не працював, коштів, щоб їхати назад чи зняти інше житло не було. Тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з дитиною лишились там поки знайдуть кошти, щоб поїхати назад додому. Знайомі ОСОБА_1 допомогали їй з коштами, їжею і гігієною для дитини. ОСОБА_3 в свою чергу надсилала кошти назад на дорогу додому, але ОСОБА_2 приховував це від ОСОБА_1 . В подальшому ОСОБА_2 почав погрожувати ОСОБА_1 , через що вона також вживала спиртні напої, перебуваючи в знервованому стані. Коли ОСОБА_2 почав знущатися над ОСОБА_1 , вона викликала працівників поліції, які забрали ОСОБА_2 до відділку, а також на місці вилучили дитину. В подальшому ОСОБА_1 подала на розлучення і вирішила боротися за дитину сама. Зараз ОСОБА_1 має все необхідне для життя і для її дитини. 25 січня 2025 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Протягом всього часу, коли дитина знаходилася у ОСОБА_3 , ОСОБА_1 намагалася допомагати їм та надсилала кошти. Наразі ОСОБА_1 має намір створити нову сім`ю з ОСОБА_6 та створити всі необхідні умови для комфортного проживання дочки.
Костина В.А., який діє в інтересах Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області подав відзив на апеляційну скаргу. Просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
В судовому засіданні ОСОБА_7 та її представникадвокат Бондар А.В. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній підстав.
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які діють в інтересах Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, Івчик В.А., яка діє в інтересах Управління у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради,проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до свідоцтва про народження, виданого 17.04.2024 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с. 8).
16.07.2024 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради було прийнято рішення №56/15 про негайне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я малолітніх дітей (т.1, а.с. 13).
Відповідно до акту обстеження умов проживання служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради від 19.07.2024 року встановлено, що дитина проживає в жахливих антисанітарних умовах, будинок перебуває в аварійному стані, відсутні будь-які засоби для проживання (світло, вода, опалення, меблі, особисті речі), обдерті стіни, відсутня підлога, вибиті вікна, двері, в будинку сморід (т.1, а.с. 17).
Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 19.07.2024 року, було встановлено, що проживання та знаходження малолітньої дитини, разом з батьками загрожує її життю та здоров`ю. (т.1, а.с. 29-32).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Вишневої міської ради від 06.08.2024 року про затвердження Висновку про доцільність відібрання малолітньої дитини вважають за доцільне відібрати без позбавлення батьківських прав малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , терміном на один рік (т.1, а.с. 40-43, 72-75).
Як вбачається зі змісту листа відділення поліції №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.08.2024 року, згідно наявної бази ОВС гр. ОСОБА_1 не притягалась до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності, а саме за ч. 2 ст. 173-2, ст. 178, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП (т.1, а.с.78-79).
Наказом служби у справах дітей та сім`ї Бучанського району Вишневої міської ради від 23.07.2024 року №70 тимчасово влаштовано дитину, залишену без батьківського піклування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ю бабусі - ОСОБА_3 (т.1, а.с. 81).
Відповідно до характеристики служби у справах дітей та сім`ї Бучанського району Вишневої міської ради від 21.11.2024 року ОСОБА_1 жодного разу ніде не працювала, засоби для існування у неї відсутні. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2023 року була позбавлена батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1, а.с. 90, 119).
Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 10.04.2025 року, складеного органом опіки та піклування адміністрації Шевченківського району Дніпропетровської міської ради, щодо умов проживання за місце реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , у кімнатах є необхідні меблі, побутова техніка та речі особистого вжитку. Наявне двоспальне ліжко, односпальне ліжко, дитяча колиска, шафи для одягу та особистих речей. У квартирі відсутнє електропостачання, присутній неприємний запах, брудно та пильно. Санітарний стан житла незадовільний (т.1, а.с.198).
13 серпня 2025 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , в зв`язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_11 (т.2, а.с 190). 
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області; відібрав малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав, передав її під опіку органу опіки та піклування адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради; та стягнув з ОСОБА_7 та ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).
Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства").
У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Положення вказаної Конвенції узгоджуються з нормами законів України.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
У частині першій статті 170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва; залишення дитини у небезпечних для її життя, здоров`я і морального виховання умовах.
Відібрання дитини - це, насамперед, спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.
Випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до протиправної чи розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику для життя, здоров`я або для морального виховання. Ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини варто оцінювати з урахуванням її фізичного та психічного розвитку.
Європейський суд з прав людини зазначав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України").
Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Доцільно з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, а також визначити, чи виправдовуються такі заходи станом фізичного або психічного здоров`я дитини. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України).
Оцінка пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. 
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).
Як було встановлено, 15 липня 2024 року до Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради надійшло повідомлення, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_5 в антисанітарних умовах. 
16 липня 2024 року працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради спільно з працівниками КП «Муніципальна безпека», Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради та поліцейським офіцером громади Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області було здійснено виїзд за вказаною адресою, в результаті якого встановлено, що родина разом з малолітньою дитиною ОСОБА_5 проживає у напівзруйнованому будинку без опалення, який перебуває в аварійному стані. В будинку відсутня підлога, двері, вибиті вікна, панує суцільна антисанітарія. Батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_2 не займаються вихованням та розвитком дитини, не піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не створюють належні умови для розвитку. Малолітня дитина не має ліжка для сну, в дитини відсутні елементарні засоби гігієни, сезонний одяг, відсутнє дитяче харчування.Відповідно до рішення №56/15 від 16.07.2024 року виконавчого комітету Вишневої міської ради було вирішено негайно відібрати малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я малолітніх дітей.
Відповідно до акту обстеження умов проживання служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради, акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 19.07.2024 року встановлено, що дитина проживає в жахливих антисанітарних умовах, будинок перебуває в аварійному стані, відсутні будь-які засоби для проживання (світло, вода, опалення, меблі, особисті речі), обдерті стіни, відсутня підлога, вибиті вікна, двері, в будинку сморід; проживання та знаходження малолітньої дитини, разом з батьками загрожує її життю та здоров`ю. 
06.08.2024 року виконавчим комітетом Вишневої міської ради прийнято рішення про затвердження Висновку про доцільність відібрання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , терміном на один рік. Наказом служби у справах дітей та сім`ї Бучанського району Вишневої міської ради від 23.07.2024 року №70 тимчасово влаштовано дитину в сім`ю бабусі - ОСОБА_3 . 
Згідно з актом обстеження умов проживання від 10.04.2025 року, складеного органом опіки та піклування адміністрації Шевченківського району Дніпропетровської міської ради, щодо умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 , у кімнатах є необхідні меблі, побутова техніка та речі особистого вжитку. У квартирі відсутнє електропостачання, присутній неприємний запах, брудно та пильно. Санітарний стан житла незадовільний.
Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що умови проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_7 та батьком ОСОБА_2 дійсно є небезпечними для її життя та здоров`я, оскільки відповідачі не здійснюють належного догляду за дитиною, зловживають алкогольними напоями.
Також, встановлено, що ОСОБА_7 на момент розгляду справи судом першої інстанції ніде не працювала, засоби для існування у неї відсутні. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2023 року була позбавлена батьківських прав відносно її іншої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому оскаржуючи рішення суду першої інстанції, відповідачка ОСОБА_7 не надала суду доказів на спростування обставин, викладених у вказаних документах та які були підставою для відібрання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від неї як матері та батька ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що з моменту відібрання малолітньої дитини  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення №56/15 від 16.07.2024 року виконавчого комітету Вишневої міської ради ОСОБА_7 навідувала дитину лише один раз, не цікавилася станом її здоров`я та розвитку, наявністю необхідного догляду та матеріального забезпечення у дитини. 
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області.
Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_7 на неналежне повідомлення про розгляд справи та позбавлення її можливості навести свої заперечення проти позову та надати суду докази на підтвердження своєї позиції.
З матеріалів справи вбачається, що суд надсилав ухвалу про відкриття провадження у справі та судові повістки на ім`я ОСОБА_7 за адресою останнього відомого місця її реєстрації: АДРЕСА_4 , та за останньою відомою адресою проживання: АДРЕСА_3 , проте, поштові конверти повернулися до суду без вручення з відмітками про відсутність адресата за зазначеною адресою та закінченням терміну зберігання. Крім того, ОСОБА_7 була обізнана про відібрання у неї дитини. В заяві про перегляд заочного рішення відповідачка зазначала, що протягом всього часу, коли дитина знаходилася у ОСОБА_3 , вона підтримувала зв`язок з ОСОБА_3 , яка є третьою особою у справі, що спростовує її доводи про необізнаність розгляду справи. Також, ОСОБА_7 реалізувала своє право на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, в якій вона мала можливість навести доводи щодо поважності причин неявки в судові засідання та посилання на докази, які спростовують доводи позивача.
Також, колегія суддів не бере до уваги доводи представника ОСОБА_7 щодо перебування її під впливом ОСОБА_2 та намагання ОСОБА_7 на сьогоднішній день створити для дитини належні умови, оскільки такі доводи по суті не спростовують обставини, що слугували підставою для відібрання дитини, а саме, ухилення ОСОБА_7 і ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, залишення дитини у небезпечних для її життя, здоров`я і морального виховання умовах. Самі по собі обіцянки зміни ставлення до дитини не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Судом першої інстанції було надано належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам.
Колегія суддів не вбачає порушень судом норм матеріального чи процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бондар Антона Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді