справа № 492/163/26
провадження № 3/492/63/26

ПОСТАНОВА
Іменем України
03 лютого 2026 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Михайлівка Саратського району Одеської області, з середньою освітою, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
встановив:
07 січня 2026 року о 18 год. 50 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме, ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП. 
Притягуваний  ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, свою провину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП визнав повністю.
Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності правопорушника, за наявними у справі письмовими доказами, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 277 КУпАП.
Суд, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення,дослідивши матеріали справи, вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, а його провина у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 761655 від 02 лютого 2026 року;
- довідкою про результати повідомлення ОСОБА_2 від 02 лютого 2026 року; 
- заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; 
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 ;
- письмовими поясненнями самого притягуваного ОСОБА_1 .
Проаналізувавши вищевказані докази, суддя доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості та у своїй сукупності ці докази є достатніми, повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП. 
Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.
Таким чином, суддя всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
Таким чином, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими судом.
При накладенні адміністративного стягнення, відносно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
До обставин, які відповідно до статті 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суддя відносить щире розкаяння винного.
Обставин, які відповідно до статті 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом встановлено не було.
Згідно з частиною 5 статті 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу. 
Відповідно до частини 1 статті 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
З огляду на зазначене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, беручи до увагу особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, необхідним і достатнім буде застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в межах мінімального розмірі, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП без направлення ОСОБА_1 в порядку статті 39-1 КУпАП для на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинені правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.
Згідно з статтею 40-1 КУпАП, пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з винесенням суддею постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 665,60 грн.
Керуючись статтями 34-35, 39-1, 40-1, 173-2, 221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
постановив:
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення за частиною 1 статті 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до статей 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення; у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням його майна; у разі примусового виконання постанови з нього стягується подвійний розмір штрафу. 
Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб-порталі «Судова влада» - https://ar.od.court.gov.ua/sud1502/gromadyanam/rekvizit/ та https://ar.od.court.gov.ua/sud1502/gromadyanam/tax/.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Арцизького районного суду 
Одеської області       Варгаракі С.М.