МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2026 р.  	№ 400/7207/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_2 , 	

про	визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – Позивач) звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі по тексту – Відповідач) з вимогами (з урахуванням уточнених позовних вимог) про:
- визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 14.01.2025 року - 04.03.2025 року та з 02.04.2025 року - 30.04.2025 року;
- зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 14.01.2025 року - 04.03.2025 року та з 02.04.2025 року - 30.04.2025 року.
Позовні вимоги мотивовано тим, що Позивач 11.03.2024 року під час бойових дій внаслідок мінометного обстрілу отримав травму, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні, а тому вважає, що набув право на отримання збільшеної додаткової грошової винагороди до 100 000,00 грн відповідно до Постанови №168. Проте, відповідачем не здійснено нарахування та виплату такої винагороди позивачу за період з 14.01.2025 року - 04.03.2025 року та з 02.04.2025 року - 30.04.2025 року, як учаснику бойових дій у розмірі 100 000 грн, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.
Ухвалою суду від 11.07.2025 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України (без виклику сторін).
04.08.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що аналізуючи надані Позивачем виписні епікризи та рішення медичної (військово-лікарської комісії) ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області» від 14.07.2025 року № 876 Відповідач виснував, що Позивач перебував на стаціонарному лікуванні лікуючи захворювання, котрі не пов`язані з захистом Батьківщини за рішенням ВЛК. Позивачу відмовлено у виплаті додаткової грошової винагороди в розмірі до 100000 грн. визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» зі змінами та доповненнями у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні. Крім того, Позивач надав до Суду виписки № 409 та № 762 в яких зазначено періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 20.02.2025 по 04.03.2025 та з 02.04.2025 по 30.04.2025, які частково не збігаються з зазначеними періодами в прохальній частині позовної заяви.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:
ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Згідно з Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 18.03.2024 року №3 виданою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України Позивач 11 березня 2024 року отримав «ВТ. Забій поперекового відділу хребта. Закриті переломи 11-12 ребер зліва»
У Довідці зазначено, що травма отримана за обставин: 11.03.2024 року о 10:00 під час виконання бойового завдання у складі військової частини НОМЕР_2 НГУ поблизу АДРЕСА_3 стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти (з охорони та оборони важливого державного об`єкта №330) НОМЕР_3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_1 молодший сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 внаслідок ворожого мінометного обстрілу отримав бойове травмування.
Травмування зазначеного військовослужбовця спричинене діями противника. Погіршення стану здоров`я військовослужбовця не пов`язано: з алкогольним чи наркотичним сп`янінням, вживанням токсичних та отруйних речовин, станом зброї, устаткування, інструментів та матеріалів, транспортних засобів, які належать військовій частині або використовується нею, з навмисним заподіянням військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю. Перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, захисний шолом).
Підстава: Бойове розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.02.2024 №3/2/2 – 403т ОКП – Одеса, рішення командира військової частини НОМЕР_1 (19 погп) від 18.03.2024.
Після отриманого поранення проходив стаціонарне лікування та перебував у відпустках за наступний період та підтверджується наступними документами:
- Довідкою ВЛК КНП «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради № 230/216 від 21.03.2024 року, де зазначено: Травма, поранення, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Потребує відпустки для лікування після травми, поранення на 30 календарних днів;
- довідкою ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області Медичної ВЛК № 431 від 24.07.2024 року, де зазначено: потребує звільнення від виконання службових обов`язків на 10 календарних днів;
- довідкою ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області» № 91 від 30.07.2024 року про знаходження на стаціонарному лікуванні з 25.07.2024 по 30.07.2024 року; 
- довідкою ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області Медичної ВЛК №457 від 01.08.2024 р. де зазначено: Травма, контузія, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Потребує реабілітації в умовах МРЦ до 1 місяця;
- Довідкою ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області» № 127 від 30.09.2024 року про знаходження на стаціонарному лікуванні з 20.09.2024 по 30.09.2024 р.;
- довідкою про тимчасову непридатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України від 14.10.2024 р. про перебування у стаціонарі з 02.10.2024 по 14.10.2024 р.;
- довідкою ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області Медичної ВЛК № 876 від 22.11.2024 року, де зазначено, що позивач потребує відпустки для лікування після поранення тривалістю 30 календарних днів;
- випискою із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Новоодеська багатопрофільна лікарня» Новоодеської міської ради № 409 від 04.03.2025 року перебував у стаціонарі з 20.02.2025 по 04.03.2025 р.;
- виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 762 від 30.04.2025 року про перебування у стаціонарі з 02.04.2025 по 30.04.2025 р.
Наданими разом із Відзивом медичними довідками ОСОБА_1 підтверджується період перебування Позивача на стаціонарному лікуванні з 13.01.2025 по 23.01.2025 р. (Виписка із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення №253) та період з 23.01.2025 по 06.02.2025 р. (Виписний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого реабілітаційного відділення №457).
04.06.2025 року представник Позивача звернувся до Відповідача з Заявою про виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 .
Листом від 16.06.2025 р. №3/39/12-Я/22-Аз Відповідач зазначив, що комісією ухвалено рішення здійснити виплату додаткової винагороди виключно після проходження медичної (військово-лікарської) комісії на встановлення причинно-наслідкового зв`язку травми (11.03.2024) з проходженням стаціонарного лікування в період з 14.01.2025 р. по 04.03.2025 та з 02.04.2025 по 30.04.2025 в частині, що стосується пов`язаності із захистом Батьківщини.
Довідкою ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області» медичної ВЛК від 14.07.2025 р. зазначено: Травма, контузія, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Потребує реабілітації в умовах МРЦ, терміном до трьох тижнів.
Позивач вважаючи, протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022р., в розмірі 100000 грн., у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікування в наслідок тяжкого поранення отриманого під час захисту Батьківщини за період з 14.01.2025 року - 04.03.2025 року та з 02.04.2025 року - 30.04.2025 року, звернувся до суду із даною позовною заявою.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом першим якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в2022); травматичної ампутації лівої верхньої кінцівки на рівні в/3 плеча. Відтак, у зв`язку з отриманням травми пов`язаної із захистом Батьківщини, позив
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників)
Отже, відповідно до пункту 1 Постанови №168 підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень є те, що військовослужбовці:
1) беруть безпосередню участь у бойових діях;
2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
При цьому, суд зазначає, що наявність однієї із наведених вище підстав повинна бути підтверджена документально.
За відсутності документального підтвердження наведених вище обставин право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000,00 грн. не виникає.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
У спірні періоди порядок виплати додаткової винагороди регламентувався окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 (далі - Окреме доручення).
Відповідно до п.п. 6, 10 Окремого доручення, накази про виплату військовослужбовцям додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця; підготовка проектів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, покладається на підрозділи, що відповідають за облік особового складу.
При цьому, у пункті 7 Окремого доручення вказано, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшено до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаними із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Аналогічні норми містить і Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі Порядок №260), які набрали чинності 01.02.2023.
Так, пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Тобто норми Постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2024 року у справі № 520/16191/23 та від 27.11.2024 року у справі № 380/20587/23.
При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Водночас суд наголошує, що оскільки додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, очевидно, що застосування норм Постанови №168, яка регулює питання виплати додаткової винагороди, повинно відбуватися з урахуванням положень Закону №2011-ХІІ та прийнятого на його підставі Порядку №260.
Пункт 11статті 10-1 Закону № 2011-ХІІпередбачає, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).
Аналогічно абзац 2 пункту 9 розділу І Порядку № 260 визначає, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства (абзац 3 пункту 9 розділу І Порядку № 260).
Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Отже, відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я можуть бути продовжені за наявності висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) (далі - ВЛК) про потребу в лікуванні та рішення командира військової частини про продовження виплати.
У справі, що розглядається, спірним питанням є наявність/відсутність у позивача права відповідно до Постанови № 168 на нарахування й виплату додаткової винагороди до 100 000 грн. за періоди з 14.01.2025 року - 04.03.2025 року та з 02.04.2025 року - 30.04.2025 року за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, отриманим 11.03.2025 року.
Як зазначено вище Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 18.03.2024 року №3 виданою Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України підтверджується те, що травма отримана за обставин: 11.03.2024 року о 10:00 під час виконання бойового завдання у складі військової частини НОМЕР_2 НГУ поблизу АДРЕСА_3 стрілець 1 відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти (з охорони та оборони важливого державного об`єкта №330) НОМЕР_3 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_1 молодший сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 внаслідок ворожого мінометного обстрілу отримав бойове травмування.
Травмування зазначеного військовослужбовця спричинене діями противника. Погіршення стану здоров`я військовослужбовця не пов`язано: з алкогольним чи наркотичним сп`янінням, вживанням токсичних та отруйних речовин, станом зброї, устаткування, інструментів та матеріалів, транспортних засобів, які належать військовій частині або використовується нею, з навмисним заподіянням військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю. Перебував у засобах індивідуального захисту (бронежилет, захисний шолом).
Суд встановив, що у зв`язку з отриманим пораненням позивач, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я для лікування після тяжкого поранення, починаючи з 21.03.2024 року. 
Позивач у позовній заяві просить визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування на стаціонарному лікуванні зазначаючи період з 14.01.2025 року - 04.03.2025 року та 02.04.2025 року - 30.04.2025 року
Як вбачається з матеріалів справи, Позивач надав до Суду виписки № 409 та № 762 в яких зазначено періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 20.02.2025 по 04.03.2025 та з 02.04.2025 по 30.04.2025.
Наданими разом із Відзивом на позовну заяву медичними довідками ОСОБА_1 підтверджується період перебування Позивача на стаціонарному лікуванні з 13.01.2025 по 23.01.2025 р. (Виписка із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення №253) та період з 23.01.2025 по 06.02.2025 р. (Виписний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого реабілітаційного відділення №457).
Окрім того, Довідкою ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області» медичної ВЛК від 14.07.2025 р. зазначено: Травма, контузія, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Потребує реабілітації в умовах МРЦ, терміном до трьох тижнів.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 13.01.2025 по 06.02.2025 р., з 20.02.2025 по 04.03.2025 р., з 02.04.2025 по 30.04.2025 р.
Отже, відповідачем не надано та в матеріалах даної справи відсутні докази нарахування і виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн. на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 13.01.2025 по 06.02.2025 р., з 20.02.2025 по 04.03.2025 р., з 02.04.2025 по 30.04.2025 р.
Відтак, суд вважає, що бездіяльність відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі до 100000 гривень за вищевказаний період перебування позивача на лікуванні в закладах охорони здоров`я не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню в цій частині.
Період з 07.02.2025 по 19.02.2025 р. не підтверджений належними та допустимими доказами по справі, а від так не належить задоволенню.
Суд зауважує, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) суб`єкта владних повноважень викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України.
Обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений у першу чергу саме на суб`єкта владних повноважень ч.2 ст.77 КАС України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів на спростування вимог приватної особи та зазначення у процесуальних документах належних аргументів відповідності закону реально вчиненого суб`єктом владних повноважень управлінського волевиявлення.
Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстав вирішувати питання про розподіл судових витрат немає.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України – задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 , передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 13.01.2025 по 06.02.2025 р., з 20.02.2025 по 04.03.2025 р., з 02.04.2025 по 30.04.2025 р.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити додаткову винагороду ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 13.01.2025 по 06.02.2025 р., з 20.02.2025 по 04.03.2025 р., з 02.04.2025 по 30.04.2025 р.
4. В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 29.01.2026 р.

Суддя Н. В. Лісовська