ОКРЕМА ДУМКА

06 лютого 2026 року 

м. Київ

cправа № 904/1809/24 

06.02.2026 ухвалою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - об`єднана палата КГС ВС) було повернуто колегії суддів справу №904/1809/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про стягнення 173 472 829,67 грн.
Мотивом повернення справи колегії суддів КГС ВС, що розглядала справу стало те, що у справах, від висловленої позиції суду касаційної інстанції у яких колегія суддів пропонує відступити (постанова Верховного Суду від 05.08.2025 у справі № 917/1297/23, постанова Верховного Суду від 19.11.2025 у справі № 917/692/24), суд касаційної інстанції не робив висновку щодо застосування норм права, а лише погодився з застосуванням норм права судами першої та апеляційної інстанцій.
При цьому на сьогоднішній день об`єднаною палатою КГС ВС сформульовано критерії, при виконанні яких об`єднана палата КГС ВС приймає до розгляду відповідну справу. Так в ухвалі від 11.07.2024 у справі № 909/1167/17 про повернення справи колегії суддів задля подальшого розгляду об`єднана палата КГС ВС виснувала, що умовами (підставами) для передачі справи на розгляд об`єднаної палати, як і підставами для здійснення розгляду справи об`єднаною палатою, є: 1) наявність висновку щодо застосування конкретної норми (норм) права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати; 2) такий висновок має бути зроблено в подібних правовідносинах.
Подібна логіка об`єднаної палати КГС ВС ґрунтується на тлумаченні частини другої статті 315 ГПК України, якою визначено, що у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.
З цього приводу вважаю за необхідне висловити окрему думку, яка полягає у наступному.
Пунктом 4 частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що єдність судової практики є ключовим елементом забезпечення єдності системи судоустрою. Єдність судової практики гарантує стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя, що є особливо важливим у спорах, які стосуються захисту інтересів держави.
Інтереси забезпечення єдності практики мають превалювати над іншими мотивами у тих випадках, коли у справі, що передається на розгляд об`єднаної палати КГС ВС є очевидним застосування касаційним судом норми права у силу згоди касаційного суду із застосуванням судами першої та апеляційної інстанцій норм права.
Міра такої очевидності може варіюватися у різних справах, тож завданням об`єднаної палати КГС ВС у кожній справі є аналіз відповідних доводів колегії суддів, що передала справу на розгляд об`єднаної палати.
За період, що пройшов з моменту прийняття об`єднаною палатою КГС ВС ухвали від 11.07.2024 у справі № 909/1167/17 про повернення справи колегії суддів задля подальшого розгляду, об`єднана палата КГС ВС декілька разів керувалася тим же принципом, у такий спосіб забезпечуючи сталість відповідних відносин. Натомість, вважаю, що беззастережне слідування принципу, сформульованому об`єднаною палатою КГС ВС у справі № 909/1167/17 до певної істотної міри вступає у протиріччя із обов`язком КГС ВС забезпечувати єдність судової практики.
При передачі справи №904/1809/24 на розгляд об`єднаної палати КГС ВС колегія суддів зазначила, що «у подібних правовідносинах, як у справі № 904/1809/24, що переглядається Верховний Суд дійшов висновку про наявність обставин для стягнення з споживача коштів на підставі ст. 1212 ЦК України, зазначивши, що постачання газу відбулося за відсутність правової підстави (за відсутності договірних відносин між постачальником «останньої надії» і споживачем (див. постанову Верховного Суду від 05.08.2025 у справі №917/1297/23), а також залишив в силі рішення судів попередніх інстанцій про відмову у стягненні таких коштів (див. постанову Верховного Суду від 19.11.2025 у справі № 917/692/24)...колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів іншої палати, викладеного у постанові від 05.08.2025 у справі № 917/1297/23 (щодо застосування ст. 1212 ЦК України), у постанові від 19.11.2025 у справі № 917/692/24 (щодо застосування ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу») у подібних правовідносинах, а також з огляду на те, що основною функцією Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою є забезпечення сталості та єдності судової практики, справа № 904/1809/24 підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно з ч. 2 ст. 302 ГПК України.»
У даних обставинах не вбачається свавільної, необґрунтованої передачі на розгляд об`єднаної палати КГС ВС справи №904/1809/24, позиція колегії, що передала справу на розгляд об`єднаної палати КГС ВС, є чіткою і зрозумілою. За таких обставин, вважаю, що оскільки у справі №904/1809/24, що нині була передана на розгляд об`єднаної палати КГС ВС, у достатній мірі вбачається наявність умов для виникнення різної практики у межах КГС ВС, доцільно прийняти зазначену справу для розгляду об`єднаною палатою КГС ВС.

Суддя В. Пєсков