Справа № 577/7062/25
Провадження № 2/577/214/26  

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

19 січня 2026 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області 

в складі: 
головуючого судді Кравченка В.О.
за участі секретаря
судового засідання Цуканової О.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотопі за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Конотопської міської ради про виділ в натурі частки в нерухомому майні із спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИВ:

У поданому зверненні ОСОБА_1 просить виділити їй в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , що складаються із житлового будинку літ. «А-1»; житлової прибудови літ. «А1-1»; веранди «а1»; ганка літ. «гн»; сарая літ. «Б»; гаража літ. «Д»; погреба літ. «пг.1», загальною площею 100,7 кв.м., житловою 65,2 кв.м.: (1-1) веранда площею 10,1 кв.м.; (1-2) ванна – 5,2 кв.м.; (1-3) передня – 11,7 кв.м.; (1-4) кухня – 11,2 кв.м.; (1-5) житлова – 15,8 кв.м.; (1-6) житлова – 5,3 кв.м.; (1-7) житлова – 17,6 кв.м.; (1-8) житлова – 10,7 кв.м.; (1-9) житлова – 13,1 кв.м. Господарські споруди: сарай літ. «Б» - загальною площею забудови 15 кв.м.; гараж літ. «Д1» - площею 18,5 кв.м.; погріб літ. «Пг1» - площею 18,7 кв.м.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на зазначене домоволодіння з прибудовами та надвірними будівлями.
На обгрунтування у позові зазначено, що ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частка індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 .
Співвласниками вказаного житлового будинку є ОСОБА_2 -1/3 ч., яка успадкована нею після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 -1/6 ч., котра померла орієнтовно у 1990 році і спадщину ніхто не отримав. Враховуючи, що спадкоємці ОСОБА_5 не оформили своїх спадкових прав, належним відповідачем у даній справі є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем знаходження майна - Конотопська міська рада.
З метою позасудового вирішення спору Позивач зверталася до ОСОБА_2 із заявою про надання згоди на виділ частки із спільного майна, проте відповіді не отримала.
Виділення частки в окремий об`єкт нерухомості необхідно для реалізації права на вільне володіння, користування та розпорядження власністю, зокрема проведення процедури приватизації земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Однак, у досудовому порядку вирішити це питання не можливо, тому як не досягнуто згоди з іншими співвласниками, що і стало підставою звернення до суду. 
Адвокат Юсан І.О. подала клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, вимоги підтримують (а.с. 47).
Відповідачі ОСОБА_2 та представник Конотопської міської ради Коваль А.В., кожен окремо, також просять розглянути справу за їх відсутності, перший – при винесенні рішення покладається на розсуд суду, другий – задоволенню вимог не заперечує про що зазначено у відповідних заявах (а.с. 46, 48).
Суд, ознайомившись з правовими позиціями сторін, дослідивши представлені докази дійшов такого висновку. 
За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України (далі ЦК) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до положень ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 355 ЦК визначено, що майно, яке перебуває у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Приписами ст. 358 ЦК унормовано, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. 
За положеннями ст. 364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Отже, кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості компенсацію за нього, у власність.
Із представлених доказів видно, що у спірному домоволодінні знаходяться дві відокремлені квартири. Кваритра АДРЕСА_2 , що становить ? частину домоволодіння належить позивачу, а квартира АДРЕСА_3 – відповідачам. Також розподілені і господарчо-побутові будівлі, тобто сформований тривалий порядок користування житловим будинком з надвірними спорудами (а.с. 5-20).
За висновком судового експерта мається технічна можливість виділу в натурі Позивачу ? частки з об`єкта нерухомого майна по сформованому порядку користування будинком з надвірними спорудами, зокрема приміщення житлового будинку літ. «А-1»; житлової прибудови літ. «А1-1»; веранди «а1»; ганка літ. «гн»; сарая літ. «Б»; гаража літ. «Д»; погреба літ. «пг.1», загальною площею 100,7 кв.м., житловою 65,2 кв.м.: (1-1) веранда площею 10,1 кв.м.; (1-2) ванна – 5,2 кв.м.; (1-3) передня – 11,7 кв.м.; (1-4) кухня – 11,2 кв.м.; (1-5) житлова – 15,8 кв.м.; (1-6) житлова – 5,3 кв.м.; (1-7) житлова – 17,6 кв.м.; (1-8) житлова – 10,7 кв.м.; (1-9) житлова – 13,1 кв.м. Господарські споруди: сарай літ. «Б» - загальною площею забудови 15 кв.м.; гараж літ. «Д1» - площею 18,5 кв.м.; погріб літ. «Пг1» - площею 18,7 кв.м. (а.с. 21-31).
Жоден із відповідачів не заперечує виділу позивачу наведених приміщень, що відповідає його частки у домоволодінні. 
Керуючись: ст. 364 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в натурі 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою АДРЕСА_1 , що складаються із житлового будинку літ. «А-1»; житлової прибудови літ. «А1-1»; веранди «а1»; ганка літ. «гн»; сарая літ. «Б»; гаража літ. «Д»; погреба літ. «пг.1», загальною площею 100,7 кв.м., житловою 65,2 кв.м.: (1-1) веранда площею 10,1 кв.м.; (1-2) ванна – 5,2 кв.м.; (1-3) передня – 11,7 кв.м.; (1-4) кухня – 11,2 кв.м.; (1-5) житлова – 15,8 кв.м.; (1-6) житлова – 5,3 кв.м.; (1-7) житлова – 17,6 кв.м.; (1-8) житлова – 10,7 кв.м.; (1-9) житлова – 13,1 кв.м. Господарські споруди: сарай літ. «Б» - загальною площею забудови 15 кв.м.; гараж літ. «Д1» - площею 18,5 кв.м.; погріб літ. «Пг1» - площею 18,7 кв.м.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на вказану частину житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, як окремий об`єкт нерухомого майна, припинивши для неї право спільної часткової власності на цю нерухомість.
Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання. 

Суддя Кравченко В.  О.