Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 січня 2026 року Справа№640/16135/22 

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьов І.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РОШ Україна» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.09.2022 №487310004030415 та №488310004030415,
В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «РОШ Україна» (далі позивач) з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками (далі відповідач) податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.09.2022 №487310004030415 та №488310004030415.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до п.2 розділу II Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» дану адміністративну справу передано до Донецького окружного адміністративного суду.
18.03.2025 адміністративна справа №640/16135/22 надійшла до Донецького окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №640/16135/22 передано для розгляду судді Шинкарьовій І.В.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 26.05.2025 розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено підготовчі засідання.
Підготовче засідання у відкладено з 18.06.2025 на 22.07.2025 о 11:00.
Ухвалою суду від 22.07.2025 вирішено підготовче засідання в адміністративній справі відкласти. Строк проведення підготовчого провадження продовжити на 30 днів, підготовче засідання у справі призначено на 12.08.2025 о 13:30.
Ухвалою суду від 12.08.2025 вирішено підготовче засідання в адміністративній справі відкласти, підготовче засідання у справі призначено на 26.08.2025 о 10:00.
Ухвалою суду від 26.08.2025 вирішено підготовче засідання в адміністративній справі відкласти, підготовче засідання у справі призначено на 18.09.2025 о 12:30.
Ухвалою суду від 18.09.2025 вирішено підготовче засідання в адміністративній справі відкласти, підготовче засідання у справі призначено на 02.10.2025 о 16:00.
В судовому засіданні 02.10.2025 судом, керуючись ст. 205 КАС України, була оголошена перерва до 16.10.2025 на 15:00.
Підготовче засідання у справі відкладено з 16.10.2025 на 30.10.2025 о 11:00.
Протокольною ухвалою суду від 30.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті на 20.11.2025 о 11:00.
Ухвалою суду від 06.11.2025 заяву представника позивача про виклик свідка задоволено та викликано у судове засідання свідків.
Ухвалою суду від 06.11.2025 задоволено заяву представника позивача про виклик свідків: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , які працюють на посаді фахівця з регуляторних та інших питань у сфері клінічних досліджень у контрагента позивача - ТОВ «ЕКСПАНДІА». Зобов`язано позивача передати ОСОБА_1 і ОСОБА_2 копію цієї ухвали суду про виклик у судове засідання як свідків та надати відповідні докази про вручення зазначених процесуальних документів. Доручено Шостому апеляційному адміністративному суду (вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30, м.Київ, 01010) забезпечити участь свідків заявлених від позивача: ОСОБА_1 і ОСОБА_2. Зобов`язано свідків з`явитися до Шостого апеляційного адміністративного суду 20.11.2025 о 11 год 00 хв за адресою: вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30, м.Київ, 01010, для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 640/16135/22.
Ухвалою суду від 20.11.2025 вирішено перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України для розгляду справи, у зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м. Слов`янськ, які в свою чергу створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2025 позовні вимоги ТОВ «РОШ Україна» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.09.2022 №487310004030415 та №488310004030415. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОШ Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судовий збір, у розмірі 10 499,43 грн. 
04.12.2025 канцелярією суду зареєстровано заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, в якій зазначено, що загальна сума витрат становить 116 007 грн. 60 коп. Позивач посилається на положення ст. 44, 47, 134, 139, 143 КАС України, які регламентують порядок компенсації судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу.
26.12.2025 канцелярією суду зареєстровано клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої, згідно з яким відповідач заперечує проти задоволення заяви ТОВ «РОШ Україна» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, вказуючи на низку обставин, які, на його думку, свідчать про необґрунтованість та неспівмірність заявленої суми. Відповідач зазначає, що заявлені витрати в розмірі 116 007 грн. 60 коп. є надмірними та не відповідають критеріям розумності, необхідності та співмірності, визначеним практикою Верховного Суду та Європейського суду з прав людини.
На підставі викладеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або, принаймні, зменшити їх розмір до рівня, який відповідає критеріям розумності, необхідності та співмірності.
Суд, перевіривши матеріали справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зазначає наступне.
Пунктом 3 ч.1 ст.252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 ст. 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до змісту вказаної статті додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з п.1 3 ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
За змістом ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з п.6 та 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень ст.134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено в ч.5 ст.134 КАС України.
Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, висловленої у постанові від 15.05.2018 по справі №821/1594/17, належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи, в яких конкретизовано справу, по якій таку допомогу надано.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог ч.6 ст.134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у ст.139 КАС України.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі №200/10535/19-а.
На підтвердження наявності в позивача витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано, зокрема, такі документи: копію договору про надання правової допомоги №2-1/35-2022 від 16.09.2022; копію додаткової угоди № 2 від 17.04.2025 до договору про надання правової допомоги №2-1/35-2022 від 16.09.2022; копію додаткової угоди № 3 від 26.05.2025 до договору про надання правової допомоги №2-1/35-2022 від 16.09.2022; копію додаткової угоди № 5 від 17.06.2025 до договору про надання правової допомоги №2-1/35-2022 від 16.09.2022; копію додаткової угоди № 6 від 20.10.2025 до договору про надання правової допомоги №2-1/35-2022 від 16.09.2022; копію рахунка-фактури №149 від 27.11.2025; копію рахунка-фактури №150 від 27.11.2025; копію рахунка-фактури №57 від 28.05.2025; копію рахунка-фактури №123 від 21.11.2025; копії актів прийому-передачі; виписку з особового рахунку за період з 09.02.2023 по 09.02.2023.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), №34884/97).
У п.269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), пункт 55 з подальшими посиланнями).
Таким чином, враховуючи обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для позивача, суд доходить висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог заяви ТОВ «РОШ Україна» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 20 000,00 грн.
Керуючись статтями 139, 242-246, 252 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РОШ Україна» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОШ Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 139, поверх 5, код ЄДРПОУ 36691549) судові витрати у розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м. Київ, вул. Кошиця, буд. 3, код ЄДРПОУ 44082145).
У задоволенні іншої часини вимог заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення. 

Суддя І.В. Шинкарьова