Справа № 496/3190/24
Провадження № 2-др/496/4/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)

21 січня 2026 року м. Біляївка 
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Пендюри Л.О. 
за участю секретаря Сурженко К.І.
розглянувши заяву представника позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» - адвоката Калініченко Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,
УСТАНОВИВ:
В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.
Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» до ОСОБА_1 були задоволені і вказаним рішенням стягнуто з останньої завдані пошкодженням майна збитки в розмірі 24060 грн та судовий збір у розмірі 2422 грн 40 к.
Представник позивача АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» - адвокат Калініченко С.М. звернувся до Біляївського районного суду Одеської області із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 496/3190/24 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, та стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн, у зв`язку з тим, що під час ухвалення заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2025 року вказане питання не було вирішено.
Окрім того, представник позивача просить поновити йому строк на подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу, оскільки рішення надійшло до особистого кабінету позивача в підсистеми «Електронний Суд» лише 14 листопада 2025 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. 
Сторони до судового засідання не викликались.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява представника позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» - адвоката Калініченко С.М., підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Щодо поновлення позивачу процесуального строку для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Позивач вказує, що він пропустив строк для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу по даній справі, оскільки про існування рішення суду по даній справі йому стало відомо лише 14 листопада 2025 року, коли відповідне рішення суду було надіслано до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд».
Оскільки позивач пропустив строк для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу з поважних причин, а тому вказаний строк підлягає поновленню.
В судовому засіданні установлено, що адвокат Калініченко С.М. на підставі довіреності від 12.03.2024 року представляв інтереси АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», що підтверджується копією договору про надання правової допомоги від 22.01.2024 року № 7074-ООЕ, укладеному між АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», в особі директора Григор`єва Д.І. та АО «Перший Радник», в особі керівника Геза А.В. 
Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 01.10.2024 року до договору про надання правової допомоги № 7074-ООЕ від 22.01.2024 року, укладеної між АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», в особі генерального директора Григор`єва Д.І. та АО «Перший Радник», в особі керівника Геза А.В., сторони внесли зміни до договору та за договором1.1. продовжили строк дії договору.
Відповідно до акту щодо надання послуг № 80-ОЕМ від 14.11.2025 року, укладеному між АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», в особі представника Полякова О.В. та АО «Перший Радник», в особі керівника Геза А.В. загальна вартість наданих послуг склала 12000 грн.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності, складності справи), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги-це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).
Судом установлено, що відповідно до п.п. 3.1.договору про надання правової допомоги від 22.01.2024 року № 7074-ООЕ приймання-передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами надання послуг, що є підтвердженням надання правової допомоги за цим Договором.
Згідно з п.п. 3.2 договору акт наданих послуг складається та підписується виконавцем за результатами надання послуг. Такий акт наданих послуг невідкладно (в день його складання) направляється виконавцем клієнту.
Згідно з п.п. 3.3 договору враховуючи складність справи, значення справи для клієнта, часу витраченого адвокатом на надання послуг сторони відображають в акті наданих послуг опис наданих послуг, та їх загальну вартість (розмір гонорару).
З акту наданих послуг вбачається, що гонорар адвоката Калініченко С.М. за надані АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» послуги склав 12000 грн.
Суд, дослідивши вказану заяву та додані до неї документи, приходить до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн. 
Суд вбачає, що заявлені позивачем 12000 грн витрат на правову допомогу є неспівмірними витратами з огляду на нескладність вказаної справи та обсягу виконаних робіт адвокатом, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення у розмірі 4000 грн.
Таким чином, враховуючи те, що судом при ухваленні заочного рішення 12.05.2025 року у даній справі питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, відповідно до ст. 141 ЦПК України, не вирішувалось, виходячи із критерію пропорційності, а також характеру виконаної представником позивача роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, складності справи, значення справи для сторін, суд вважає за необхідне зменшити розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу з 12000 грн до 4000 грн та стягнути з відповідачки на користь позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Керуючись ст. ст. 127, 133, 141, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» - адвоката Калініченка Сергія Миколайовича про поновлення процесуального строку на подання доказів щодо розміру витрат на правову допомогу - задовольнити.
Поновити представнику позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» - адвокату Калініченку Сергію Миколайовичу процесуальний строк на подання доказів щодо розміру витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Ленінським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 24.05.2011 року, яка по м. Одесі та Одеській області не значиться, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28-Б, код ЄДРПОУ 00131713) витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
В іншій частині заявлених вимог - відмовити.
На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.О. Пендюра