ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

19 грудня 2025 року        м. Чернівці
Справа № 717/1701/25
Провадження №22-ц/822/1009/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача - Литвинюк І. М., 
суддів: Лисака І. Н., Одинака О. О., 
учасники справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»,
відповідач – ОСОБА_1 , 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на заочне рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2025 року, головуючий у І-й інстанції – Туржанський В. В., 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі – ТОВ «Бізнес Позика») у червні 2025 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 05 червня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 уклали договір про надання кредиту №501709-КС-001. Сторони домовились, що сума кредиту становить 8000 грн. Дата повернення кредиту 20 листопада 2024 року. Комісія за надання кредиту 1200 грн, стандартна процентна ставка за кредитом 1,5% в день, знижена процентна ставка за кредитом 1,14668750% в день. Згідно з п.3.2.1 у разі якщо погашення кредиту здійснюється за погодженим сторонами графіком платежів, що наведений в п.3.2.3 та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються згідно зі зниженою процентною ставкою. Відповідно до п.3.2.3. договору сторонами було погоджено також графік платежів, згідно з яким відповідач повинен був 19 червня, 03,17 та 31 липня, 14 та 28 серпня, 11 та 25 вересня, 09 та 23 жовтня, 06 та 20 листопада сплатити по 1730 грн в рахунок сплати процентів за користування кредитом, основної суми та комісії за надання кредиту.
ТОВ «Бізнес Позика»  перерахувало кредитні кошти на рахунок позичальника ОСОБА_1 05 червня 2024 року, платежем на суму 8000 грн, що підтверджується листом АТ «СЕНС БАНК» від 22 липня 2025 року №9710-БТ-32.3/2025 та виписками по особовому рахунку відповідача, наданими АТ «СЕНС БАНК».
Просило стягнути з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №501709-КС-001 від 05 червня 2024 року на загальну суму 28 858,28 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн.
Заочним рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2025 року позов ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором в сумі 16 560 грн. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що договір підписаний відповідачем електронним одноразовим ідентифікатором. Вказані обставини стверджуються копією договору про надання кредиту №501709-КС-001.
Відповідач, в порушення умов договору, односторонньо відмовився від своїх зобов`язань за цим договором, порушив свої зобов`язання по поверненню суми кредиту за цим договором, у зв`язку з чим боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором.
Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», розмір процентів за період з 20 серпня по 20 листопада 2024 року складає 7360 грн, згідно з наступним розрахунком: 8000 грн х 1% (максимальний розмір денної процентної ставки) х 92 днів (період з 20 серпня по 20 листопада 2024 року включно) = 7360 грн.
На зазначене рішення суду позивач ТОВ «Бізнес Позика» подало апеляційну скаргу. 
В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення заборгованості з відповідача та визначити розмір заборгованості в сумі 19 658,28 грн. В решті рішення суду залишити без змін. 
Посилається на те, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції із вказаного питання, зазначені в рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи.
Вказує на те, що 05 червня 2024 року між сторонами укладено договір № 501709-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.7. Кредитного договору строк дії договору до 20 листопада 2024 року.
Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору стандартна процентна ставка в день (не денна) становить 1,50000000, фіксована.
Знижена процентна ставка в день (не денна) становить 1,14668750, фіксована.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору.
Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Вищезазначену статтю було доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22.11.2023.
При цьому, вищезазначеним Законом прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» також було доповнено пунктом 17, відповідно до якого: «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
-протягом перших 120 днів - 2,5 %;
-протягом наступних 120 днів - 1,5 %».
Відповідно до вищевикладеного, згідно з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
-протягом перших 120 днів - 2,5 %; (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно)
-протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 24.04.2024 включно до 20.08.2024 включно)
-з 18.09.2024 включно та надалі – 1%
Вищезазначений Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року
Договір був укладений 05 червня 2024 року.
Звертає увагу суду, що не слід ототожнювати поняття «денна процентна ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку(ки) в день, які встановлені в кредитному договорів укладеному між сторонами.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення відсотків з відповідача, в іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому не переглядається.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
За вимогами частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає зазначеним вище вимогам закону, виходячи з наступного.
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
З матеріалів справи вбачається, що 05 червня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №501709-КС-001, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів (п. 2.1 договору).
Договір укладений в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/.
Пунктом 2.3 договору встановлено строк кредиту: 24 тижні.
Відповідно до п. 2.4 стандартна процентна ставка: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка: в день 1,14668750, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору.
Пунктом 2.4 договору встановлена комісія за надання кредиту - 1200 грн 
Відповідно до п.п. 2.6-2.10 договору загальний розмір наданого кредиту - 8000 грн. Строк дії договору - до 20 листопада 2024 року. Орієнтована загальна вартість кредиту – 23 700.28 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка – 19 607,93 процентів.
Згідно з п.3.2 протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (проценти за користування кредитом) нараховується за ставкою, вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та додатку №1 до договору і розраховується в порядку, описаному нижче.
У договорі відображено графік платежів (п. 3.2.3 договору) та визначено порядок нарахування штрафу у разі прострочення сплати платежу, визначеного графіком платежів (п. 6.3 договору).
Згідно із підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів, ТОВ «ПрофітГід» в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції здійснило 05.06.2024 від ТОВ «Бізнес Позика» переказ коштів на суму 8000 грн на картку410232* НОМЕР_1 .
Факт належності картки відповідачу та перерахування йому на підставі спірного кредитного договору 8000 грн підтверджується листом АТ «Сенс Банк» від 22.07.2025 № 9710-БТ-32.3/2025, згідно з яким ОСОБА_1 належить платіжна картка № 4102-3212-5071-9811 та відкрито під неї відповідний банківський рахунок, а також долучено виписка по руху коштів по картці ОСОБА_1 , в якій вказано відображення нарахування на карту 05 червня 2024 року 8000 грн.
З розрахунку заборгованості за договором № 501709-КС-001 від 05 червня 2024 року, наданого позивачем, у ОСОБА_1 станом на 23 червня 2025 року наявна заборгованість у розмірі 28 858,28 грн, з яких 8 000 грн - заборгованість за кредитом, 19 658,28 грн – заборгованість за відсотками, 1 200 грн – заборгованість за відсотками. Вказана сума заборгованості відображена і в довідці про стан заборгованості.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З урахуванням викладеного, суд повинен реалізовувати своє основне завдання, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів та заяв на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень на будь-якій стадії судового процесу може призвести до порушення права особи на справедливий судовий розгляд.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 2 статті 1051 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Встановлено, що п. 2.3 договору встановлено строк кредиту: 24 тижні. 
Відповідно до п. 2.4 стандартна процентна ставка: в день 1,50000000, фіксована. Знижена процентна ставка: в день 1,14668750, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору.
Пунктом 2.4 договору встановлена комісія за надання кредиту - 1200 грн 
Відповідно до п.п. 2.6-2.10 договору загальний розмір наданого кредиту - 8000 грн. Строк дії договору - до 20 листопада 2024 року. Орієнтована загальна вартість кредиту – 23700.28 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка – 19 607,93 процентів.
Згідно з п.3.2 протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (проценти за користування кредитом) нараховується за ставкою, вказаною у п. 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3 та додатку №1 до договору і розраховується в порядку, описаному нижче.
У договорі відображено графік платежів (п. 3.2.3 договору) та визначено порядок нарахування штрафу у разі прострочення сплати платежу, визначеного графіком платежів (п. 6.3 договору).
Колегія суддів, надаючи оцінку спірним правовідносинам, виходить із наступного.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%».
Пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Разом з цим пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%.
Отже, на підставі частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тобто з 20 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8, не може перевищувати 1%.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі № 1-7/99, в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
Отже, в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми.
Оскільки Закон України № 3498-ІХ набрав чинності 24 грудня 2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період перших 120 днів з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року (включно) максимальний розмір денної процентної ставки складає 2,5%, в період наступних 120 днів з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року (включно) – 1,5%, а з 20 серпня 2024 року – 1%.
Зазначене узгоджується із пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, відповідно до якого цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Закон № 3498-ІХ опубліковано 23 грудня 2023 року в офіційному виданні Голос України № 50, а тому датою набрання його чинності є 24 грудня 2023 року.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 20 серпня 2024 року не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Закону.
При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону (яким власне і запроваджено обмеження максимального розміру денної процентної ставки) поширюється на укладений між сторонами кредитний договір 501709-КС-001 від 05 червня 2024 року.
За обставин даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, оскільки характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту.
А тому умови кредитного договору, які встановлюють денну проценту ставку у розмірі, що перевищує встановлений Законом України «Про споживче кредитування» гранично допустимий її розмір, є нікчемними у відповідній частині.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до вказаних правовідносин зазначеного вище закону.
Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та застосувавши при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність здійснення власного розрахунку заявленої заборгованості за відсотками, у відповідності до норм законодавства щодо споживчого кредитування.
Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розрахунком.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до умов договору денна процентна ставка становить 0,95 %, адже із наданого позивачем розрахунку не вбачається нарахування відсотків за таким розміром ставки.
При цьому посилання позивача на те, що «денна процентна ставка» в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» та процентну ставку(ки) в день, які встановлені в кредитному договорів укладеному відповідачем з ТОВ «Бізнес Позика» не є тотожними поняттями, апеляційний суд відхиляє та вважає такими, що зводяться лише до особистого тлумачення позивачем закону на власну користь.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.
Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32).
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» залишити без задоволення. 
Заочне рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач       І. М. Литвинюк        
Судді:         О. О. Одинак 

І. Н. Лисак