465/4209/25
2/465/1519/26
РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
05.01.2026 року м.Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Баран О.І.,
з участю секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом:
позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обрій-125» (код ЄДРПОУ: 42669542, місцезнаходження: 79071, м.Львів, вул. Кульпарківська, буд. 125),
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),
предмет позову: стягнення заборгованості за внески на утримання будинку та прибудинкової території,

в с т а н о в и в:
У травні 2025 року представник позивача, голова правління ОСББ «Обрій-125» Зоряна Голда, звернулась до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за сплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 28837,00 грн, інфляційних втрат у розмірі 8005,33 грн та 3% річних у розмірі 2155,67 грн., а всього на суму 38 998,00 грн.
Позов мотивовано тим, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 перебуває на обслуговуванні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обрій-125». Відповідач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , після смерті якої залишилась квартира, під АДРЕСА_3 у тому ж будинку. Відповідач вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України. Відповідач користуються послугами позивача, однак внесків на утримання будинку та прибудинкової території не сплачує, що порушує права позивача.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с.75-77).
Крім цього, указаною ухвалою витребувано у Другої Львівської Державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.75-77).
Відповідач у встановлений строк правом на подання відзиву не скористалась, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не надала, чим допустила неодноразову неявку та тривалу пасивну поведінку щодо розгляду справи загалом. 
Копії матеріалів витребуваної спадкової справи надійшли до суду 08.08.2025 (вх.№24025/25) (а.с.83-95).
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 17.09.2025, без участі представників сторін та з урахуваннях поданої заяви представника позивача, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 103-105).
У чергове судове засідання, призначене на 05.01.2026, сторони не з`явились.
Представник позивача, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, двічі подавав на адресу суду заяви про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 112-115).
Відповідач про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, скерованими за його зареєстрованим місцем проживання (а.с. 74) (штрихкодові ідентифікатори ПАТ «Укрпошта», 0610266988381, 0610272383424, 0610280604081, R067052874839), які повернулися на адресу суду без вручення у зв`язку із відсутністю адресата за указаною адресою (а.с. 101, 102, 108, 139-140). 
Між тим, неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою, відповідно до постанови Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. 
Відтак, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).
Крім цього, відповідно до п. 31, 32 рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2021 у справі «Сидоренко Світлана Василівна проти України», заява № 73193/12 («Svitlana Vasylivna Sydorenko against Ukraine», https://hudoc.echr.coe.int/eng#{%22itemid%22:[%22001-208971%22]}), хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Той факт, що заявниця не отримала кореспонденцію, надіслану їй Вищим спеціалізованим судом, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права заявниці за статтею 6 § 1 Конвенції були порушені.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. 
Суд, з`ясувавши доводи на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом установлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була єдиним власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_2 від 31.05.1996 (а.с. 91).
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого, на випадок смерті, належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_5 та все інше її майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй доньці – ОСОБА_1 , 1968 року народження (а.с. 90 зворот).
Відповідно до копії Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 , виданого 05.01.2021 Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено відповідний актовий запис №13 (а.с. 85).
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00031334723 від 23.06.2021 встановлено, що заявником вказано ОСОБА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 (а.с. 87 зворот - 88).
Відповідно до Витягу про знятих з реєстрації у житловому приміщенні / будинку осіб від 23.06.2021, встановлено, що до знятих з реєстрації входить лише 1 особа: ОСОБА_2 , яку знято з реєстрації 09.02.2021 (а.с. 90).
Із листа Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 25.04.2025 №35-вих-60476 встановлено, що за відомостями Реєстру Львівської міської територіальної громадами, станом на 24.04.2024, за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрованих осіб не має (а.с. 31). 
23 червня 2021 року Другою львівською державною нотаріальною конторою Львівської області за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 заведена спадкова справа № 139/2021 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 (а.с. 83-95).
Згідно з копії спадкової справи № 139/2021 спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 .
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00031335032 від 23.06.2021 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період 12.01.1963 – 03.09.1979 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 88 зворот – 89 зворот).
ОСОБА_3 до смерті був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 та знятий з реєстрації 22.05.2015 у зв`язку із смертю (а.с. 35).
ОСОБА_4 , син спадкодавця, до смерті був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 та знятий з реєстрації у зв`язку із смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 34).
Із акта №14 від 21.12.2021 встановлено, що комісією у складі голови правління Голди З.Я., членів правління та ревізора, складено відповідний акт про те, що з ОСОБА_2 на момент її смерті проживала її дочка ОСОБА_1 , яка зареєстрована у квартирі АДРЕСА_6 того ж будинку. Відповідач є прямою спадкоємицею померлої (чоловік, ОСОБА_3 – помер та знятий з реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_7 , син, ОСОБА_4 – помер та знятий з реєстрації 22.04.1996). На час складання указаного акта ОСОБА_1 фактично знаходилась у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , а при спілкуванні із нею встановлено наявність у неї ключів до указаної квартири (а.с. 33).
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обрій-125» (код ЄДРПОУ: 42669542), відповідно до Статуту, затвердженого Протоколом загальних зборів №2 від 29.11.2018, створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_7 (а.с. 13, 13 зворот).
Джерелами фінансування є кошти Об`єднання, які складаються у тому числі із внесків і платежів співвласників (п. 4.1. Статуту) (а.с. 17).
Сплата встановлених загальними зборами внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами, є обов`язковою для всіх співвласників (п. 4.2. Статуту) (а.с. 17 зворот). 
Співвласник зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (п.5.2. Статуту) (а.с. 18 зворот).
Рішеннями Загальних зборів ОСББ «Обрій-125», оформленими протоколами, затверджено відповідні розміри внесків і платежів, внаслідок чого укладено відповідні договори, що стосуються витрат позивача на утримання будинку та прибудинкової території, копії яких додано до матеріалів справи.
Згідно із здійсненого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 31.12.2020 нараховано та сплачено 459,00 грн. Однак, із січня 2021 за квартирою АДРЕСА_5 утворилась заборгованість у розмірі 38 998,00 грн, що складається із:
28837,00 грн – заборгованості за сплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі;
8005,33 грн – інфляційних втрат;
2155,67 грн – 3% річних.
При цьому, за весь час лише у грудні 2021 року здійснено один платіж на суму 459,00 грн (а.с. 32). 
Станом на день розгляду справи доказів належного виконання відповідачем зобов`язання не надано.
Оцінка суду
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Частинами 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
За змістом ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів до виключної компетенції яких, між іншим, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржене в судовому порядку.
Співвласник зобов`язаний зокрема своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч. 6 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. 
Ухвалюючи рішення, суд дійшов висновку, що до відповідача, як спадкоємця ОСОБА_2 , перейшло зобов`язання щодо сплати заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим виник обов`язок задовольнити вимоги кредитора, в даному випадку ОСББ «Обрій-125». 
Частиною 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Пунктом першим Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» установлений карантин на всій території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року. У подальшому зазначений строк неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України. Тобто, з 12 березня 2020 року і до скасування карантину, строки позовної давності продовжені Законом.
Крім того, вимоги позивача підтверджуються копіями протоколів рішень Загальних зборів співвласників ОСББ, якими затверджені обов`язкові внески кожного співвласника, рішення яких діяли до нових зборів та охоплювали вказані роки.
Вказане також підтверджується розміром нарахованих сум по вказаних внесках, які відповідають прийнятим рішенням.
Отже, враховуючи наявність в матеріалах справи протоколів загальних зборів членів ОСББ «Обрій-125», які підтверджують заявлені позивачем вимоги у вказаній частині, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог в частині заборгованості заборгованості за сплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 28837,00 грн.
Так, відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Тобто, склад спадщини має певні особливості: у порядку спадкування переходять лише ті права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; права та обов`язки спадкодавця переходять до правонаступників як єдине ціле з урахуванням усіх забезпечувань та обтяжень.
Зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (ч.1 ст. 608 ЦК України).
Згідно зі ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 статті 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця.
Статті 1218 і 1230 ЦК України співвідносяться між собою як загальне та спеціальне положення.
При цьому слід зазначити, що загальне правило сформульоване в законі прямо, і правило, що непрямо випливає із нього та виявляється висновком від протилежного, мають однакову юридичну силу.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
До спадкоємця такий обов`язок відповідно до статті 1231 ЦК України переходить лише у разі їх присудження судом спадкодавцеві за його життя.
Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 185/5681/18, у якій суд скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та ухвалив в цій частині нове судове рішення, яким відмовив у задоволенні вказаних вимог, прийшовши до висновку, що санкції за невиконання грошових зобов`язань, передбачених умовами договору (пеня) та частиною другою статті 625 ЦК України (три відсотка річних та інфляційні втрати) не присуджених спадкодавцю за його життя, не входять до складу спадщини.
Водночас, за час життя спадкодавець не допускав прострочення і заборгованість виникла та накопичилась після смерті спадкодавця саме внаслідок прострочення відповідача
Відтак, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних також є підставними і такими, що підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено 3028,00 грн судового збору (а.с. 9, 71), який підлягає стягненню з відповідача.
Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача просить суд стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 8500,00 грн. 
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пункт 12 ч.3 ст. 2 ЦПК України визначає однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення стороною суми судових витрат на професійну правничу допомогу разом із першою заявою по суті спору, шляхом подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (ст. 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст. 141 ЦПК України).
Згідно із частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Частиною 3 ст.137 ЦПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України (ч. 1 ст. 86 ГПК України), суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України (ст. 74 ГПК України) сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам ст. 76-80 ЦПК України.
Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат позивач очікував понести 4600,00 грн та по 1300,00 грн за одне судове засідання, згідно із довідки розрахунку (а.с. 68).
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником надано суду копії: Договору про надання правової (правничої) допомоги № 05-2021-01 від 21.05.2021 (а.с. 65-66), Додаткової угоди №2 від 03.01.2025 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 05-2021-01 від 21.05.2021 (а.с. 67), довідки-розрахунку (а.с. 68), акта надання послуг № 18 від 30.04.2025 на суму 4600,00 грн (а.с. 69), свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001073 (а.с. 97), ордера серії ВС № 1389196 (а.с. 98), актів наданих послуг №44 від 04.08.2025, №53 від 17.09.2025, №62 від 22.10.2025 (а.с. 120-122).
Ураховуючи висновки суду про задоволення позову, відсутність заперечень проти розподілу судових витрат та документальне підтвердження заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 8 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, 

у х в а л и в:
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обрій-125» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за внески на утримання будинку та прибудинкової території, – задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обрій-125» 38 998 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) гривень 00 копійок заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Обрій-125» 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 06.01.2026.

Суддя: Баран О.І.