08.01.2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  	копія	
  	Справа № 401/2805/25  Провадження № 2-а/401/8/26	

08 січня 2026 року        м. Світловодськ
Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: 
головуючий  суддя Мельничик Ю.С.,
з участю:  секретаря судових засідань Рудської В.А.,   
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП у Кіровоградській області капрала поліції Коруца Артема Володимировича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 22 серпня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Процедура (рух справи):
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕНА №5547126 від 22 серпня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.
Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року позовну заяву було залишено без руху.
Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.12, ч.ч. 1-3 ст.257, ч.5 ст.262 КАС України ухвалою суду від 17 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (викликом) сторін. 
Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року замінено первісного відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України Управління патрульної поліцій у Кіровоградській області на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Позиція позивача, ОСОБА_1 :
Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що постановою поліцейського відділення поліції №1 (м. Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області сержанта поліції Коруца Артема Володимировича ЕНА №5547126 від 22.08.2025 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП в розмірі 510 грн. ОСОБА_1 вважає, що відповідачем необгрунтовано накладено адміністративне стягнення, так як на його думку він не порушував 2.3.в ПДР - порушення правил користування ременями безпеки, оскільки під час керування автомобілем він був пристебнутий паском безпеки. При складанні оскаржуємої постанови поліцейським не було взято до уваги вказаного факту, чим було порушено його права та що призвело до неправильного вирішення справи про адміністративне правопорушення. Також вказує, що інспектором взагалі не було складено протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, чим також порушено права та вимоги чинного законодавства України щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Позиція відповідачів, поліцейського СРПП ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП у Кіровоградській області капрала поліції Коруца Артема Володимировича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області:
Відповідачі до суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
21 листопада 2025 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву. У відзиві на адміністративний позов відповідач не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства України. В обґрунтуванні відзиву зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5547126 від 22 серпня 2025 р. обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, ґрунтується на повному та всебічному розгляді справи, належних, допустимих та достатніх доказах вчинення позивачем адміністративного правопорушення. 

Встановлені судом обставини справи:
Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що постановою ЕНА №5547126 від 22 серпня 2025 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.
Згідно з вказаною постановою, адміністративне правопорушення полягало в тому, що 22.08.2025 року, о 18:39 годині в м. Світловодськ, шосе Т1703 1 км., водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, днз НОМЕР_1  з обладнаними засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушено п.п. 2.3.в ПДР України.
Позивач в обгрунтуванні позову вказує, що 22.08.2025 року, о 18:45 годині він на автомобілі Daewoo Lanos, днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , рухався по дамбі Кременчуцького водосховища, повертаючись із дачі в напрямку м. Світловодськ. Під`їхавши до блок-посту він побачив чергу з двох чи трьох автомобілів попереду нього, з якими спілкувались поліцейські. Він під`їхав до них, зупинився і з метою економії часу почав готувати документи для перевірки. Так як документи на право керування, на автомобіль та його особисті документи знаходились у чоловічій сумці, яка лежала на підлозі біля сидіння пасажиру, він був змушений відстібнути пасок безпеки, який заважав дістати сумку. Він дістав та приготував документи, дочекався своєї черги. Працівник патрульної поліції показав, щоб він під`їхав до нього (близько 3-4 метрів). Він виконав його вимогу. Після цього, він повідомив його про те, що ведеться відеофіксація та причиною його зупинки є порушення правил дорожнього руху, а саме те, що він не пристебнутий паском безпеки і що у нього є докази - відео з бодікамери. ОСОБА_1 повідомив поліцейського, що нічого не порушував, пасок безпеки відстебнув вже на території блок-посту з метою дістати документи. Але патрульний Коруц А.В. повідомив, що він цього не бачив і ним буде складено постанову про вчинення адміністративного правопорушення. Будь які пояснення поліцейський ігнорував, посилаючись на наявність в нього доказів. Поліцейський перевірив документи на право керування автомобілем, на право власності на автомобіль та наявність страхового полісу. Після цього ним відносно позивача було винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. При цьому фактично розгляду справи не відбувалось. Поліцейським просто було внесено дані до планшету та роздруковано два примірника постанови, один з яких було вручено під розпис. При цьому права поліцейським було роз`яснено не в повному обсязі. Було роз`яснено лише право на оскарження винесеної постанови. Не було роз`яснено права на користування правовою допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права, право на подачу доказів та заявлення клопотань, чим було грубо порушено права позивача. 
Відповідач заперечуючи проти позову, в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийнятої постанови надав суду відзив на позовну заяву, до якого на підтвердження викладеного не долучено жодних доказів.

Оцінка (джерела права) та висновок суду:
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС - місцем загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Між сторонами виникли спірні публічні правовідносини щодо оскарження особою індивідуального акта суб`єкта владних повноважень у вигляді постанови про накладання адміністративного стягнення.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, зазначені категорії справ стосуються перевірки судом рішень суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет відповідності вимогам законності, верховенства права, правам, свободам та законним інтересам осіб, вимогам розумності, добросовісності, безсторонності (неупередженості).
Постанова про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5547126 від 22.08.2025 року як результат розгляду і вирішення справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що передбачено ч. 5 ст. 121 КУпАП та відповідно до ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.
Порядок розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, які віднесені до компетенції Національної поліції, визначається положеннями КУпАП, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395).
Відповідно до ст. 245 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відповідно до ст. 284 КУпАП є одним з рішень суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийнято за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення і одночасно з цим яке становить найбільше втручання в особисті права, свободи особи, оскільки передбачає створення для особи негативних наслідків особистого, майнового характеру у вигляді адміністративного стягнення.
Внаслідок цього винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення можливо лише за умови, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався у встановленому законодавством порядку, а факт вчинення адміністративного правопорушення і вина особи у його вчиненні доведені у встановленому порядку належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Отже, визначальним для такого рішення суб`єкта владних повноважень є доведення факту вчинення адміністративного правопорушення та вини особи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суб`єкт владних повноважень, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виконання вищезазначеного обов`язку є визначальним для прийняття правомірного рішення суб`єктом владних повноважень, яке буде становити пропорційне та законне втручання у права та свободи особи, а також підтверджувати належне виконання владних (управлінських) функцій самим суб`єктом владних повноважень.
Виконання цього обов`язку здійснюється у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідження доказів, вирішення клопотань, про що зазначено у ст. 279 КУпАП.
При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.
Зазначені докази відповідно до ст. 252 КУпАП оцінюються суб`єктом владних повноважень за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, після чого та на основі чого виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.
Отже, дотримання вимог законодавства у процесі розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення сприяє правомірності рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже, сприяє правомірному та пропорційному втручанню у сферу особистих прав і свобод особи, яка зазнає негативних наслідків особистого та майнового характеру внаслідок накладення на неї адміністративного стягнення.
Одночасно з цим з приводу правомірності оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення суд вважає за необхідним вказати на такі обставини.
У п. 2.3.в ПДР України зазначається, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.
Порушення вимог зазначеного пункту ПДР України, тобто невиконання або неналежне його виконання, є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.
У свою чергу у ч. 5 ст. 121 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Як вже було встановлено судом, розгляд та вирішення справ про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідно до ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції України, які його здійснюють у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції № 1395. Розгляд і вирішення справ про адміністративне правопорушення органами Національної поліції зумовлює особливий порядок провадження в межах справи про адміністративне правопорушення.
За загальним правилом відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення уповноважена на те посадова особа або орган публічної влади складає протокол про адміністративне правопорушення встановленої форми та змісту. Протокол про адміністративне правопорушення за своєю сутністю є процесуальним документом, в якому фіксується факт вчинення діяння, що має ознаки адміністративного правопорушення, особа, в діянні якої вбачаються такі ознаки. Саме за допомогою складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснюється ініціювання початку провадження у справі про адміністративне правопорушення та визначаються подальші його межі, зокрема, правовою кваліфікацією та фабулою обвинувачення відповідно до інкримінованого адміністративного правопорушення.
У той же час чинним законодавством передбачено спеціальні випадки, в яких складання протоколу про адміністративне правопорушення не здійснюється. Необхідність зазначених висновків обумовлено різними причинами, серед яких спрощення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, за умови, якщо як складання протоколу, так і розгляд справи здійснюється одними і тими ж самими уповноваженими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
У частині 4, 5 ст. 258 КУпАП зазначається, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Отже, оскільки справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, належить до компетенції органів Національної поліції України, то у відповідності до ч. 2 ст. 258 КУпАП уповноважені посадові особи, які діють від імені органів Національної поліції, не складають протокол про адміністративне правопорушення, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова про адміністративне правопорушення або залишається відповідне повідомлення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
При цьому суд звертає увагу, що навіть заперечення особи щодо постанови про адміністративне правопорушення, накладеного стягнення чи наявності у її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, не вимагають від уповноваженої особи органів Національної поліції складати протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до ч. 5 ст. 258 КУпАП, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, є правопорушенням у сфері безпеки дорожнього руху, що фіксується не в автоматичному режимі, та підпадає під передбачені законодавством винятки, коли навіть за наявності заперечень особи протокол про адміністративне правопорушення все одно не складається.
На підтвердження цього суд також звертає увагу на положення п. 4 Розділу І Інструкції № 1395 - у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.
Відповідно до п. 5 Розділу І Інструкції № 1395 - поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою, сьомою - дев`ятою статті 121, частинами п`ятою і сьомою статті 122, частиною першою статті 122-2, статтями 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною третьою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, статтею 188-28 КУпАП.
Таким чином, ані положеннями КУпАП, ані положеннями Інструкції № 1395, що визначає спеціальний порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких відноситься до компетенції органів Національної поліції, не передбачено вимоги щодо складання протоколу у разі виявлення у діях особи ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.
У той же час віднесення розгляду справи про адміністративне правопорушення до компетенції органів Національної поліції, спрощення окремих процедур в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення не створює правових підстав для спрощеного підходу до розгляду і вирішення самого конфлікту, що виник у зв`язку з вчиненням особою протиправного та караного діяння. У зв`язку з цим на уповноважених осіб органів Національної поліції навіть при розгляді справи на місці вчинення правопорушення поширюються всі загальні та спеціальні правила щодо порядку розгляду справи, а особливо щодо збирання та дослідження всіх доказів на підтвердження відповідних обставин та фактів.
Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:
1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;
2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;
3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;
4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;
5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
На противагу цьому та на спростування доводів позивача матеріали справи не містять, а відповідачем не подано жодних доказів, що при винесенні спірної постанови серії ЕНА №5547126 від 22.08.2025 року працівником поліції було дотримано всіх вимог порядку провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Особливу увагу суд приділяє положенням законодавства, які вимагають від уповноваженої посадової особи органів Національної поліції при винесенні постанови на місці вчинення правопорушення досліджувати докази, що стосуються обставин та фактів вчиненого адміністративного правопорушення.
Відсутність обов`язку щодо складання протоколу в межах справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121 КУпАП, не свідчить про відсутність обов`язку збирання доказів, що передбачений ч. 2 ст. 251 КУпАП, які досліджуються під час розгляду справи, оскільки в противному випадку повністю нівелюється вимога обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, що має для особи негативні наслідки в аспекті притягнення її до адміністративної відповідальності. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.
Зазначений висновок також підтверджується положеннями п. 24 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, у якому зазначається, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Аналогічний висновок також викладено у Постанові КАС ВС від 26.04.2018 року у справі № 338/855/17.
Не зважаючи на це, матеріали справи за фактом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, не містять жодного доказу на підтвердження обставин та фактів вчиненого правопорушення, у спірній постанові серії ЕНА №5547126 від 22.08.2025 року містить посилання на докази(відеозафіесація), проте вказаний доказ суду надано не було. Таким чином, при винесенні спірної постанови уповноваженою особою не було дотримано всіх вимог процесуального законодавства та не забезпечено реалізацію принципу обґрунтованості та вмотивованості рішення суб`єкта владних повноважень, зокрема, шляхом посилання на докази, на основі яких прийнято рішення та які суд мав би можливість дослідити під час розгляду даного адміністративного позову. Порушення вимоги обґрунтованості рішення призводить до його незаконності в цілому та необхідності скасування.
Сама по собі постанова про адміністративне правопорушення та опис інкримінованого правопорушення не можуть бути доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки постанова - це процесуальний документ, що має виноситися вже на основі досліджених доказів, а не бути самостійним доказом, а опис правопорушення є фабулою обвинувачення та правовою кваліфікацією інкримінованого правопорушення, що має бути доведено або спростовано на основі відповідних доказів, що досліджуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Таким чином, в межах адміністративних прав щодо оскарження правомірності рішень суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доведення правомірності свого рішення та подавати на підтвердження цього всі можливі докази. В такий же спосіб законодавство закріплює презумпцію протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, яку останній має спростувати, застосовуючи всі можливі процесуальні механізми.
Однак в межах даної справи відповідачами не надано доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а судом з наявних матеріалів справи не встановлено жодних обставин, що свідчили б про зворотне. На основі цього суд також приходить до висновку, що відповідачами не спростовано презумпцію, що закріплена у ч. 2 ст. 77 КАС України та не доведено правомірність свого рішення, а отже, з урахуванням також вищенаведених обставин та положень законодавства, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Отже, суд приходить до висновку, що спірна постанова серії ЕНА №5547126 від 22.08.2025 року є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП - закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях ознак складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 121, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 244-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, поліцейського СРПП ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП у Кіровоградській області сержанта поліції Коруца Артема Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22 серпня 2025 року серії ЕНА №5547126 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП.
В частині позовних вимог про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення протиправною та визнання дії поліцейського протиправними відмовити за безпідставністю вимог.
Справу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. 

Повне найменування сторін:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач - Поліцейський СРПП ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП у Кіровоградській області сержант поліції Коруц Артем Володимирович, адреса: вул. Віталія Куцевича, б. 8 м. Світловодськ.
Відповідач - Головне управління національної поліції в Кіровоградській області, адреса: вул. Віктора Чміленка, б. 41 м. Кропивницький, ЄДРПОУ 40108709.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області       Ю.С. Мельничик
Згідно з оригіналом