Справа № 279/2322/21
1-о/279/4/26 
У Х В А Л А 
іменем України 
11 лютого 2026 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі: судді ОСОБА_1 , перевіривши заяву захисника ОСОБА_2 , в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про перегляд вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2023 року (справа №279/2322/21 ) за нововиявленими обставинами, на дотримання вимог ст.459-464 КПК України,
ВСТАНОВИВ:

10.02.2026 року адвокат ОСОБА_2 , в інтересах засудженого ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.03.2023 року, яким ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 11.01.2024 року вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.03.2023 року відносно ОСОБА_3 – залишено без змін. В касаційному порядку судові рішення не переглядались.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2026, головуючим суддею у справі визначено суддю ОСОБА_1 .. 
Вказана заява була передана на розгляд судді без матеріалів кримінального провадження, оскільки матеріали були направленні до апеляційної інстанції.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, захисник засудженого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із заявою, в якій просить переглянути вирок Коростенського міськрайонного суду від 01.03.2023 року у справі № 279/2322/21 за нововиявленими обставинами, зупинити його виконання, постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
В обгрунтування заяви захисник вказує, що в грудні 2024 року захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про перегляд вказаного вище вироку за нововиявленими обставинами.
19.11.2025 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області виніс ухвалу про відмову у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про перегляд вироку від 01.03.2023 за нововиявленими обставинами. 
Навів свої письмові заперечення та незгоду із даним судовим рішенням, яке за апеляційними скаргами захисту було оскаржено до апеляційної інстанції, розгляд яких на даний час апеляційною інстанцією не завершено. 
На підтвердження існування нововиявлених обставин адвокат посилається на те, що трагічна загибель гр. ОСОБА_5 є випадком (казусом), на проведення ним самостійно огляду місця події 06.10.2025 року та встановлення обставин, які не відображені у матеріалах справи, їм не була надана оцінка судом при ухваленні вироку. 
Адвокат експериментальним шляхом з посиланням на другий закон Ньютона обґрунтовує неможливість спричинення потерпілій тілесних ушкоджень за обставин, визначених досудовим розслідуванням та встановленим судом, вважає, що потерпіла ОСОБА_5 перебувала під днищем автобуса, що свідчить наявність на тілі потерпілої слідів волочіння та здавлювання, а не наїзд на неї заднім колесом автобуса, якби вона сиділа навприсядки, притулившись спиною до кузова автобуса, як встановлено у вироку.
Отже, на думку захисту, має місце казус, що виключає кримінальну відповідальність засудженого ОСОБА_3 ..
За твердженнями захисника нововиявленими є обставини, що встановлені:
- висновком експерта №021-10 (Е)/24 від 28.10.2024 року, який виготовлений за клопотанням адвоката ОСОБА_4 : (технічні габаритні характеристики автобуса АПЗ 32054, що унеможливлює потрапляння дорослої людини поза її волею під днище автобуса; різниця висот – асфальтовий тротуар розташований вище від прибудинкової території як мінімум на 15-20 см; сліди виливу розташовані саме перед виїздом на тротуар, та знаходяться між слідами від кочення коліс автобусу, не на відбитках слідів кочення коліс автобусу, а між ними);
- висновок судово-медичної експертизи №42 від 23.04.2021 та протоколи огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.02.2021: (відсутні характерні ознаки травми від переїзду колесом автотранспортного засобу; відсутність специфічних ознак перекочування колеса автобуса через тіло загиблої ОСОБА_5 ; недостовірність відомостей щодо наявності слідової інформації на грунтовій нерівності дороги, яка зафіксована у протоколі огляду місця ДТП; наявність слідів волочіння та здавлення, яким судами не надана належна оцінка); факт неправомірної поведінки потерпілої, яка перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, що призвело до трагедії.
Захисник стверджує, що вказані вище обставини є абсолютно новими, в матеріалах справи не висвітлені та потребують окремого дослідження, мають суттєвий вплив на правильне вирішення вказаної справи, і самі по собі та разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухваленого відносно ОСОБА_3 вироку, та мають бути розглянуті судом, як нововиявлені обставини згідно норм п.4 ч.2 ст.459 КПК України.
До поданої заяви, на підтвердження існування нововиявлених обставин, захисником не долучено документів (доказів), які мають значення для кримінального провадження і не були відомі на час ухвалення судового рішення, на які він посилається в заяві. 
Також до заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами адвокат ОСОБА_2 додав заяву на прийняте судове рішення (ухвалу від 02.02.2026 про повернення заявнику заяви про перегляд вироку від 01.03.2023 за нововиявленими обставинами), вказавши, що прийняте судом рішення є передчасним, через що він повторно направляє заяву про перегляд вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.03.2023 за нововиявленими обставинами та просить відкрити провадження і перейти до розгляду заяви. 
Так, 05.01.2026 року ОСОБА_2 , в інтересах засудженого ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.03.2023 року.
Ухвалою від 06.01.2026 року вказана заява була залишена без руху, як така, що не відповідала вимогам, передбаченим ст.462 КПК України, встановлено строк для усунення недоліків протягом семи днів, з дня отримання копії даної ухвали.
Ухвалою від 20.01.2026 року продовжено заявнику процесуальний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі від 06.01.2026 року (справа № 279/2322/21) - на вісім днів, який обчислювати з дня отримання копії ухвали, та яка була доставлена до електронного кабінету адвоката ОСОБА_2 - 22.01.2026 року. 
Тобто, протягом встановленого, для усунення недоліків поданої заяви, строку до суду заявник виправлену заяву на адресу суду не направив, документів на підтвердження своїх повноважень як захисника ОСОБА_3 не надав, тому 02.02.2026 року заява була повернута згідно положень ч.3 ст.464, п.1 ч.3 ст.429 КПК України.
Одночасно суд зауважує, що суд першої інстанції не може переглянути своє рішення по суті (ухвалу), яке він уже ухвалив за результатами розгляду справи. Після ухвалення рішення суд втрачає повноваження змінювати його зміст. Перегляд по суті можливий лише через апеляцію або касацію.
Подавши 02.02.2026 року заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в новій редакції, адвокат ОСОБА_2 не робив жодних посилань, що заява подається на усунення недоліків, прізвище судді не зазначав. Заява мала всі реквізити, як нова.
Головуючого-суддю у справі було визначено згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2026, за наслідками розгляду якої – 03.02.2026 року було прийнято рішення про відмову у відкритті кримінального провадження за заявою про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами.
Документи ж на підтвердження своїх повноважень захисником ОСОБА_2 були направлені до суду - 03.02.2026, після постановлення ухвали від 02.02.2026 про повернення заяви. 
В той же день, 03.02.2026, була подана і заява на усунення недоліків.
Суд перевіривши заяву заявника на відповідність вимогам статей 459-464 КПК України, приходить до наступного.
Провадження за нововиявленими обставинами здійснюється судом в порядку Глави 34 КПК України. 
Статтею 459 КПК України передбачені підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Згідно ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: - штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; - скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; - інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю суду; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.
При цьому важливим є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливостями і непереборними обставинами. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЕСПЛ від 09 червня 2011 року в справі «Желтяков проти України»).
Процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування, має довести, що не було можливості надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими. 
Не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами виявлення доказів після ухвалення такого рішення, які підтверджують або спростовують факти, досліджені судом. Нові докази можуть слугувати підставою для перевірки судового рішення в апеляційному порядку, але не у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Водночас, у відповідності до положень ч.1,3 ст.237 КПК України огляд місця події проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Огляд місцевості проводять слідчий, прокурор. Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. 
Отже, діючими нормами КПК не передбачено можливість проведення огляду місця події (ДТП), фіксації їх результатів та використання вказаних документів, як джерел доказів іншими учасниками кримінального провадження, зокрема захисником. А тому, проведений захисником 06.10.2025 огляд місця події не можна вважати нововиявленими обставинами.
Окрім того, нововиявлені обставини, будучи юридичними фактами, вказують на специфічні правозастосовні помилки під час кримінального провадження, що пов`язані з особливими способами їх встановлення.
Зокрема, неправильний висновок судового експерта як одна з нововиявлених обставин (п.1 ч.2 ст.459 КПК України) повинний бути установлений шляхом: 1) ухвалення та набрання законної сили вироком суду першої інстанції, в якому констатовано умисне перекручення суті проведених експертом дослідів, якщо висновки, яких він дійшов, явно суперечать фактам, встановленим ним же при експертному дослідженні, умисне заперечення встановлених фактів, умисну неправильну оцінку цих фактів, умисне приховування відомостей про факти; 2) постановлення та набрання законної сили ухвалою суду про закриття кримінального провадження і звільнення від кримінальної відповідальності, ухвалою суду про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, за неможливості ухвалення обвинувального вироку; 3) винесення постанови дізнавачем, детективом НАБУ, слідчим, прокурором про закриття кримінального провадження, за неможливості ухвалення обвинувального вироку.
Отже, при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами разом з відповідною заявою суду необхідно надати належне підтвердження того, що висновки експертиз, які покладені в основу вироку є завідомо неправдивими або неправильними внаслідок допущеної помилки, тобто надати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би були встановлені такі факти.
Таким чином, аналізуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що захисник намагається здійснити повторний перегляд провадження з наданням переваги одних доказів над іншими, а також визнання недопустимими вже досліджених судом доказів, а також що вказані у заяві обставини в розумінні ст.459 КПК України, не є нововиявленими. До того ж, власні судження адвоката щодо допустимості чи достовірності доказів, які були предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанцій, а також аналіз у сукупності всіх джерел доказів, виявлення певної невідповідності, мали б бути реалізованими на стадії первинного розгляду кримінального провадження, однак не можуть бути підставою для перегляду вироку, що набрав законної сили за нововиявленими обставинами.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження і усунення суперечностей між дослідженими судом доказами на підставі встановлених даних шляхом визнання їх недопустимими.
Згідно ч.1 ст.461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. 
Усі обставини, на які посилається заявник в заяві здобуті значно раніше встановленого ч.1 ст.461 КПК України строку, зокрема висновок експерта від 28.10.2024 року, протоколи огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.02.2021, огляд проведений адвокатом 06.10.2025, а інші обставини, вказані у заяві, вже відомі суду, усім учасникам та були досліджені в межах кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються, серед іншого: 5-2) клопотання про поновлення строку подання заяви; 6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються. З клопотанням про поновлення строку подання заяви заявник до суду не звертався; документів та інших матеріалів на підтвердження вказаних у заяві обставин не надав. Зокрема, в заяві вказав, що для виправлення незаконно засудженої людини не існує строків давності.
Частиною 2 ст.464 КПК України встановлено, що не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 522/14170/17, положення ч. 2 ст. 464 КПК про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами» слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається у заяві захисник ОСОБА_2 , не є підставами для відкриття кримінального провадження про перегляд вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.03.2023 року за нововиявленими обставинами, заява подана з пропущенням строку її подання, відтак у відкритті кримінального провадження слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 459-464 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті кримінального провадження за заявою адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про перегляд вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2023 року (справа №279/2322/21 ) за нововиявленими обставинами. 
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1