Справа № 442/8990/25
Провадження №3/442/21/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

19 січня 2026 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з надійшли Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 130 КУпАП, 
встановив:
Суд встановив, що 21.11.2025 о 00:23 в с. Медвежа Дрогобицького району по вулиці Горішній,8 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння( різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру номер 1477. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п.2.5. ПДР.
На підтвердження вчинення вищевказаного правопорушення суду представлено:
-Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №519002 від 21.11.2025;
-Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння;
-Направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я;
-довідка про повторність,
-копія постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6193112 від 21.11.2025;
-показання засобів відеоспостереження.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання за викликом суду з`явився, просив не позбавляти водійських прав.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
З метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, вважаю, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається.
В рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".
Статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, полягає в тому числі у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.
Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення на переконання суду є вина суб`єкта правопорушення, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стосовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснював керування ними.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП .
Відповідно до вимог п. 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 519002, 21.11.2025 о 00:23 в с. Медвежа Дрогобицького району по вулиці Горішній,8 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння( різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру номер 1477. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п.2.5. ПДР.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.
Постанова судді, згідно з ст. 283 КУпАП , має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення є належними та допустимими доказами. Поряд з тим, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), то судом береться до уваги відеозаписи, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_2 факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Відповідно до ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, постанова у справі повинна бути законною та обґрунтованою.
Суд встановив, що належними та допустимими доказами вину особи, відносно якої складено адміністративний протокол за ч. 2 ст.130 КУпАП.
Отже суддя, оглянувши матеріали справи, дійшла висновку про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП
З врахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, обтяжуючих та пом`якшуючих обставини, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на три роки. 
Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись статтями 33, 40-1, 130 ч.2, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на три роки.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Нагірна О.Б.